IÖ2 FAUNA OCH FLORA 



hasselbuskar, hörde ett egendomligt fågelläte, liknande det af 

 S. sibilatrix. Jag sökte genast efter fågeln och fann slutligen 

 på en gren ungefär vid midten af en större gran en liten grå 

 fågel. Jag anade strax, att jag här hade en sällsynt fågel för 

 mig, hvilken, genast då han flög, tedde sig som en flug- 

 snappare. Vid iakttagandet af de hvita underpartierna af stjärten 

 förmodade jag, att fågeln var en Muscicapa parva. 



Jag sände nu hem efter min bössa, för att blifva fullstän- 

 digt öfvertygad, och iakttog fågeln tills budet återkom. Efter 

 förloppet af ungefär en timme kom bössan, och fågeln blef 

 skjuten och sedan af mig uppstoppad. 



Hans lefnadssätt under den timme, jag iakttog honom, 

 tedde sig på följande sätt: 



Han satt länge, ibland en kvart på, samma ställe och sjöng; 

 därvid gjorde han små utflykter mellan träden för att fånga 

 insekter och flugor. Han flög aldrig, såsom de andra arterna, 

 ner till marken, utan höll sig uppe i träden, med förkärlek 

 i kronan och i de öfversta grenarna. Aldrig såg jag honom 

 klättra som en mes, som af somliga ornitologer påståtts. Han 

 tedde sig helt och hållet som en flugsnappare, dock syntes 

 han mig vara mera liflig än de andra arterna, så att han icke 

 så länge uppehöll sig i samma träd. Locktonen, som han då 

 och då lät höra, liknade något den af S. sibilatrix använda 

 »siu , men den hade äfven likhet med den hos svarta och 

 hvita flugsnapparen. Sången upptecknade jag sålunda: »sri sri» 

 eller också »si» »si», eller »si» »si» »sie» si-si si-si si-siu-su. 

 Såsom sagdt erinrade den mycket om sången hos S. sibilatrix 

 men hade en klarare och mera klingande ton. Sången syntes, 

 som vore den ett medelting mellan den hos en Sylvia och en 

 Muscicapa atricapilla. Locktonerna liknade »siu» hos en 

 Sylvia (sibilatrix) och sångens börjande ljud »si» »sri» liknade syl- 

 viornas(trochilus), ljudet »siu» erinrade om Muscicapaatricapillas. 



Sannolikt hade hannen valt sitt stamuppehåll här och 

 väntade på en kanske sig infinnande hona, då han uppehöll 

 sig hela tiden på samma trakt. Måhända var honan äfven 

 där, ehuru hon ej iakttogs. 



