254 FAUNA OCH FLORA 



slaktandet under fortplantningstiden, och nu är den hvita hä- 

 gern praktiskt taget utrotad såväl i Nordamerika som i Kina. 



Af de många officiella rapporterna i min ägo, som visa 

 utsträckningen af det årliga slaktandet af detta fågelslag för 

 dess fjädrars skull, vill jag välja två. De äro tagna från di- 

 plomatiska och konsulära rapporter angående handeln i Vene- 

 zuela, och de visa antalet egretter dödade i detta land under 

 åren 1898 och 1908. År 1898 nådde antalet den höga siffran 

 1,538,733 st. År 1908 hade det fallit till 257,916 st. Det vill 

 säga följden af 10 års blodbad under fortplantningstiden hade 

 blifvit en reduktion -- för att använda runda tal ■ — från half- 

 annan million till blott en kvarts! 



Dessa siffror kunna knappt tillskrifvas nog värde. De 

 lämna full bevisning ej blott för fågelartens hastiga minskning 

 i Venezuela, men tillika full bevisning, att hvad som händt i 

 Nordamerika och Kina skall inträffa i Sydamerika också, och 

 förresten i hvarje land i hela världen, hvarest hvita hägrar 

 förekomma. 



Innan jag lämnar Venezuela har jag anledning citera kon- 

 sulsrapporten för 1908. Förutom hägerfjädrarne exporterades 

 från Cuidad Bolivar under sagda år 10,612 engelska skålpund 

 andra fjädrar. Nära fem (5) ton fjädrar skeppades från en 

 enda hamn på ett år. Jag beder Eder tänka på dessa siffror 

 samt eftersinna, hvad denna årliga hekatomb af fåglar sorg- 

 ligt men tydligt nog häntyder på. 



De gamla mexikanerna sågo i honungsfågeln (kolibrin) 

 själens sinnebild (alldeles som grekerna i fjäriln) och de trodde, 

 att de krigare, som stupat under försvar för sin religion, i so- 

 lens hus förvandlades till dylika de mest briljanta af alla lef- 

 vande väsen. Det är egendomligt att tänka sig, att, ehuru 

 vi anse, att under den mexikanska tidsåldern mörker och råhet 

 härskade, det är i vår upplysta tid, som kolibrina framför 

 andra äro mera utsatta för att dödas. Så hänsynslöst ha de 

 förföljts för fjädrarnes skull, att vissa vestindiska arter med 

 begränsad utredning redan utrotats, under det att andra äro 

 på undergångens brant. På Trinidad t. ex. har antalet arter 



