XEROTERMA REEIKTER I ÖLANDS AI.VARFAUNA 273 



Den vid inlandsisens afsmältande mot norr fortgående land- 

 sänkningen afbröts tidigt i söder af en från Skandinaviens 

 periferiska mot dess centrala delar fortgående landhöjning. 

 Härvid afbröts det glaciala hafvets förbindelse med världshaf- 

 vet genom Öresundstrakten, och begränsad i norr af det til 1- 

 bakaryckande isbrämet blef södra Östersjön en uppdämd is- 

 sjö, som helt och hållet öfversvallade Öland. Under denna tid 

 fullbordades den under den föregående landsänkningen påbör- 

 jade renspolningen af Ölands nuvarande alvarmarker och hop- 

 vräktes den mäktiga strandvall, som kröner västra landborgen, 

 hvilken senare af issjön också fick sin definitiva utmodellering. 

 Sedan iskanten dragit sig längre mot norr och den senglaciala 

 landsänkningsvågen nått Fennoskandias centrala delar, ur- 

 tappades issjön dels genom sundet öfver Onega mot Ishafvet, 

 dels genom förbindelsen öfver Vättern till Västerhafvet. Denna 

 aftappning och den samtidigt pågående landhöjningen i Öster- 

 sjöns södra delar resulterade i att Öland definitivt dök upp ur 

 vågorna, hvarvid äfven stora delar af Östersjöns nuvarande 

 botten blefvo torrlagda. Huru mycket södra Östersjöområdet 

 legat högre än nu, är osäkert, men då det endast fordras en 

 höjning af omkring 60 m. öster om Bornholm och vid pass 

 50. m. i trakten sydost om Ölands sydspets, för att fullstän- 

 dig landförbindelse skall uppkomma mellan Pommern och Gott- 

 land och Öland, och då dessa höjningssiffror för den ifråga- 

 varande tiden af allt att döma ingalunda äro för höga, finnas 

 således starka skäl att antaga, att Öland och Gottland då, d. 

 v. s. under senglacial tid och under ancylustidens äldre skede 

 stått i fullständig landförbindelse med kontinenten. 



När denna landhöjning nått Skandinaviens centrala delar, 

 afspärrades emellertid förbindelsen öfver Vättern med Väster- 

 hafvet och den därigenom uppdämda ancylussjön steg öfver 

 sina forna bräddar och öfversvämmade de sydbaltiska land- 

 områdena, så att Ölandslandet inskränktes till ett område söder 

 om Borgholmstrakten och väster om östra landborgen, som nu 

 uppkastades af ancylushafvet, hvarjämte äfven västra kustrem- 



Fauna och Flora 1910. Haft. 5—6. 1 8 



