SMÄRRE MEDDELANDEN igi 



dräkten, gördeln öfver frambröst och framrygg chokoladbrun mest 

 lik honans färg å dessa ställen, åt ryggen skarpt, åt buken otydligt 

 begränsad, utan öfvergår den tämligen diffust i den honan lika grå 

 färgen, bakre delen af buken brun tämligen svagt gråvattrad, under 

 gumpen och undre stjärttäckarne bruna ovattrade, slaksidorna, ving- 

 täckare och ryggen mörkare än hos hanen i vårdräkt samt mera 

 grofvattrade, öfvergumpen och öfre stjärttäckarne lika med vårdräk- 

 ten. Dräkten är således ett mellanting mellan hanens i vårdräkt 

 och honans. Dock ser man genast på hufvudets färg och ryggens 

 vattring, att man har en hane framför sig. 



Skillnaden mellan detta exemplar och det af Dr Engholm be- 

 skrifna är således den, att den svarta gördeln här är ersatt med 

 en diffus brun dylik, samt att undre kroppsdelarne utom de bakersta 

 äro lika honans. Uttrycket »utan framkallbart > ljust band vid be- 

 skrifningen af näbbets färg torde fordra förklaring. Saken är näm- 

 ligen den, att det breda gråblåhvita bandet öfver öfvernäbbet, som 

 hanen i vårdräkten bär, efter döden allt mer och mer mattas, så att 

 det på torkade konserverade skinn liksom näbbets i öfrigt gråsvarta 

 färg öfvergår till svart. Det kan dock åter, fast ej till fullt lika klar- 

 het framkallas genom att fukta näbbet med vatten, då äfven pä 

 gamla öfver 20-åriga museiexemplar tydligt märke efter detta band 

 framträder. Detta lyckas emellertid ej med det ofvan beskrifna 

 exemplaret i sommardräkten, hvaraf man bör kunna draga den slut- 

 satsen att detta ljusa band hör till de prydnader, som fågeln har i 

 sin praktdräkt och som sedan parningen försiggått under ruggnin- 

 gen försvinner. Sommardräkten börjar anläggas i början af juni, 

 ty då ser man en del hanar, som äro mer eller mindre mörkspräck- 

 liga å rygg och sidor af därstädes framkommande mörkare mera 

 grofvattrade fjädrar. 



Karlsborg den 19 /o 19 10. 



H. Nyqvist. 



Litteratur. 



Sveriges natur. Svenska Naturskyddsföreningens årsskrift 19 10. 



Svenska Naturskyddsföreningen, som bildades mot slutet af 

 förra året, har i sommar utgifvit sin första årsbok, med ett rikhal- 

 tigt och omväxlande innehåll, som i korthet må här antydas. Såsom 

 inledning finner man ett varmhjärtadt poem, en riktig stridssång, af 

 Karl-Erik Forsslund. Därnäst följer en redogörelse för »naturskydds- 

 frågans utveckling i Sverige» af Redaktör Thor Högdahl. Denna 

 historiska framställning är både intressant och värdefull, men förf. 

 låter väl sin beundran för Conwentz gå väl långt, då han säger, att 

 denne lärde oss att »söka hjälp af lagstiftningen». Detta torde väl 

 knappt vara fallet, då i Conwentz' fädernesland någon direkt natur- 

 skyddslagstiftning ej företagits eller ens föreslagits. Upphofvet till 

 vår lagstiftning torde nog vara att söka hemma i Sverige. I nästa 

 kapitel får man lära, huru man skall praktiskt tillämpa denna lag- 



