BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DET HÖGRE DJURLIFVET I ALGERIET 195 



Helt annat blir det återigen söder om bergen. Här brän- 

 ner solen hett hela sommaren och de nordliga vindarna nå 

 icke fram hit med sin kallare luft och fuktighet. Därför går 

 den rika floran snart under för den brännande solen, som 

 blott hårda och oemottagliga buskar och gräs förmå motstå. 

 De inom den peträiska delen af den stora öknen befintliga 

 bergen äro nästan alldeles utan vegetation. 



Det är blott oaserna som gifva en omväxling i det rätt 

 enformiga landskapet, och dessa hafva alltid en flod eller källa 

 att tacka för sitt ursprung. Oaserna hafva i allmänhet ett 

 tämligen rikt fågellif, tack vare den rika och yppiga vegeta- 

 tionen. Karaktärsväxten för oaserna i Sahara är daddelpalmen, 

 som med sina kronor bildar liksom ett tak öfver den rika un- 

 derskogen af granat-, citron-, fikon- och orangeträd. Små bäckar 

 och rännilar genomkorsa öfverallt marken, som ofta är besådd 

 med korn. Som sagdt är naturligtvis en sådan oas ett »El 

 Dorado» för fåglarna, som här icke blott finna lämpliga bo- 

 platser, utan äfven hafva en riklig näring i alla de myriader 

 insekter - - framförallt flugor — som finnas här. Flugorna 

 blifva en verklig landsplåga för dessa härliga trakter under 

 sommarmånaderna, något som vi också skulle komma att erfara. 



Från Biscra som utgångspunkt företogs nu en hel del 

 exkursioner i den kringliggande trakten. Ungefär 1 mil norr 

 om Biscra och på cirka Va mils afstånd från sydsluttningen 

 af Djebel Ahmar Kreddou ligger en liten nätt landtgård, som 

 efter sin ägare erhållit namnet Ferme Dufour. Terrängen här- 

 omkring utgjordes dels af med korn uppodlad mark, och dels 

 och fönämligast af s. k. sebkha. Denna utmärker sig för sin 

 under regnrika år mycket yppiga vegetation. Under torra år 

 däremot förmår marken knappast frambringa någon grönska 

 alls. Jorden är mycket salthaltig och på många ställen lyser 

 den t. o. m. alldeles hvit af saltkristaller. Karaktärsväxter äro 

 här Sisymbrium- och Salicorniaarter. Djurlifvet var dock ganska 

 fattigt på denna lokal; naturligtvis fanns i alla fall rätt mycket 

 af intresse. 



