SVKNSKA I-ORSKNINGSRi:SANDE fNDIlR ÄI-DRH TIDHR III 



Landet var någoiiuiKla uppodladt, och livad ej iiiiinniskan 

 orkat med, hade iniillvaderna fuUbordat. »Det var kiiapt et 

 steg mellan hvar hög», som dessa uppkastat, en fördelaktig 

 sak för alla vildväxter, som fingo mylla att gro i. »Därför 

 voro ock hela fälten fulla med Biiphtlialiuum foliis loiigis den- 

 tatis, som gjorde dem långt gulare än vara Svenska ängar äro i 

 Juni månad af Caltha palustri och Ranunculus. På andra 

 ställen voro fälten hvita af en Matricaria.» 



1 Jerusalem besökas de viktigaste af de heliga platserna, 

 af hvilka dock de flesta ha mycket litet af sannolikhet för sig 

 att vara äkta. Utanför den Heliga grafvens kyrka stod en 

 turkisk vakt af tre man dels för att ta upp entré, men dels 

 också för att se till, att icke »något oväsende må förefalla 

 imellan de Christna af så olika Secter, som här begå sin an- 

 dakt». På Zions berg botaniserar författaren och finner här 

 några allmänna växter, bland andra Alliiim pallens veroneiise, 

 Betonica officinalis, Biscutella didyma, 3 Trifolium-diriQv, och 

 Ephedra distachya. 



Det var påsktiden, som Hasselquist var i Jerusalem, och 

 därför var det fullt med högtidligheter öfverallt i de olika 

 bekännarnas kyrkor, i synnerhet som högtiden firades två 

 gånger, af somliga efter gamla och af andra efter nya stilen i 

 tideräkningen. Den 11 april är påskdagen efter nya stilen, och 

 Hasselquist följer då med en karavan på flera tusen män- 

 niskor, hufvudsakligen grekisk-katolska, som besöker de Heliga 

 orterna i Judeen, såsom Bethania med Lazari graf, »Bärget, 

 där Christus fastade och frestades af djäfvulen», Jericho, Jor- 

 dan, Döda hafvet m. fl., men han hann det oaktadt hem till 

 den 12 efter gamla stilen och firade då långfredagen med 

 latinarna. Naturligtvis botaniseras och naturaliseras sam- 

 tidigt med att de till namnen så välkända ställena pietetsfullt 

 beses. En natt utanför Jericho är författaren glad att ha sitt 

 herbarium, som får tjäna som örngott: »Lyckeligt, at jag hade 

 detta, då de öfriga af sälskapet, och sjelfve Superioren. hade ej 

 annat at luta sig på, än bara jorden.» Trakten kring Döda hafvet 

 är naturligtvis ytterst fattig. y>Tamarix, Reaiimiiria, en didy- 



