SVENSKA FORSKNINGSRESANDE UNDER ÄLDRE TIDER I05 



I Milo låg man stilla i två dagar, hvilka naturligtvis an- 

 vändes till exkursioner. Vid ett så tillfälligt besök var dock ej 

 mycket att få, i synnerhet som det var senhöst och de flesta 

 växter blommat ut. En gammal bekant från fosterlandets magra 

 höstflora, Leontodon aiitumnalis, är den f(>rsta blommande växt 

 han möter här nere i södern. Dock fanns äfven annat, som na- 

 turligtvis insamlades, en blommande Anemone: Neriiim Oleander 

 träffades som -stora buskar dock utan blom. Vildt var det 

 godt om på ön. För öfrigt studerades landets geologi och 

 folkets seder och bruk. Kvinnodräkten var den »besynnerligaste 

 och tillika oanständigaste, man ser på någon ö i Archipel, af 

 hvilken hvar och en har sit eget sätt för könet, at utstoffera 

 sig». Ön lämnar något bomull och vin, »men den, som vil 

 veta, hvar det sämsta vin finnes i verlden, så kan jag visa 

 honom til Milo». 



Den 18 november kunde man åter lätta ankar, och den 27 

 var fartyget i Smyrna, där det just i hamnen stötte på grund, 

 dock ej värre »än at ett väder från land hjelpte oss i tilräcke- 

 ligt vatten». 



Så var nu första stationen nådd. Här i Smyrna hade 

 Hasselquist en släkting, Anders Rydelius, som var svensk 

 konsul och som ytterst beredvilligt hjälpte honom till rätta i 

 det främmande landet. Med afstickare då och då in åt Nato- 

 lien låg han kvar här ända till maj följande året. I bref hem 

 till LiNNK uttrycker Hasselquist sin förtjusning öfver platsens 

 lämplighet från naturvetenskaplig synpunkt: »Här är et ställe, 

 som jag ser mig kunna göra mycket i Natural-Historien. Hafvet 

 ger här anledning, at få fiskar och sjökräk. Vilda fåglar finnas 

 här mer än någorstädes, som dagligen föras in från land och 

 sjö. Blomster-rika bärg, dalar och fält, skola här vara maka- 

 lösa, när den tiden kommer: jag kan ock aldrig få önskeligare 

 tilfälle i verlden, at se mig omkring på en främmande ort. 

 Vår Consuls Drogue-män, Janissarer och hästar stå mig til 

 tjenst när jag behagar, och jag bor dessförutan i et hus, der 

 dagelig tilförsel är af fisk och vildt.» 



Rydelius gör honom bekant med de andra ländernas kon- 



