102 FAUNA OCH FLORA 



De hemförda samlingarna beskrefvos af Linné eller forsk- 

 ningsresandena själfva, och om resan skrefs vanligen en ut- 

 förlig resebeskrifning, som i många fall är af stor icke allenast 

 vetenskaplig utan äfven kulturell betydelse. 



Då emellertid dessa arbeten äro svårtillgängliga, äro både 

 de och deras författare allt för litet kända i vårt land, hvilket 

 är att beklaga, då de äro väl förtjänta af ett annat öde. För 

 naturforskaren, som med förstående kan följa med resans olika 

 rön och med forskaren fröjdas öfver dem, äro de naturligtvis 

 af speciellt intresse, men äfven för andra äro de talande vitt- 

 nesbörd om en tid, då vårt land, ehuru politiskt sedt i misére, 

 dock på många håll kunde uppvisa den lifligaste omsorg för 

 allt hvad dess materiella och andliga förkofran hette. 



Några korta utdrag från en eller annan af dessa reseskild- 

 ringar tror jag därför väl kunna försvara sin plats i Fauna 

 och Flora, hvars läsare, tänker jag, icke allenast äro intres- 

 serade för vårt eget lands djur- och växtvärld utan äfven för 

 hvad våra landsmän gjort och göra för främmande länder. 

 För denna gång göra vi början med ett referat af Linné's högst 

 skattade lärjunges, 



Fredrik Hasselkvist, 



Iter Palcestiniim eller Resa till Heliga Landet förrättad ifrdn 

 år I'] 4g till i']S2 med Beskrifningar, Rö?7, Anmärkningar öfver 

 de märkvärdigaste natiiralier på Hennes Kongl. Majits Befall- 

 ning iitgifven af Carl Linnceiis. 



Om Hasselkvist's person lämnar Linné i sitt företal till 

 den af honom efter författarens förtidiga död utgifna resebe- 

 skrifningen en sympatisk skildring, hvilken endast skulle förlora 

 på att omskrifvas med andra ord än Linné's egna: 



»Fredric Hasselquist var född den 3 Januarii, st. vet. 1722, 

 uti Östergötland och Törnvalla. Fadern And. Hasselquist, 

 därstädes Comminister vid den sämsta Sacellanie i Stiftet, af- 

 led i Sonens späda år, utan att efterlämna för honom minsta 

 undsättning; Modren Maria Helena Pontin, i sinnes krafter 

 lika svag, inlöstes til fribröd i Vadstena Hospital. Således 



