KN iakt'ia(;klsf ()i-vi;r rf.nkns knäppning 85 



tänkbart, då foten sväfvar i luften — dåden dilrenujt år tryckt 

 mot marken, äro klöfvarna så vidt skilda fian Iivarandra, som 

 det gärna är möjligt. Då Brkhm inte luir hiiinit någon anled- 

 ning att nppställa ett tredje alternativ, ansluter han sig till 

 HoLLSTENS åsikt, att ljudet utgår från klöfvanias inre. På 

 allra sista tid Iiai" också Ekman ' dryftat frågan. Han repete- 

 rar Brehms iakttagelser, vederlägger Sven Nilssons tro angå- 

 ende lättklöfvarnas hopslagning och ansluter sig helt och hål- 

 let till den Hollsten-Brehmska uppfattningen. 



De senaste undersökarne äro således ense därom, att knäpp- 

 ningen icke kan vara någon yttre kontaktföreteelse, utan att 

 orsaken är att söka i det inre af extremiteterna, närmare be- 

 stämdt inuti klöfvarna. Då man granskar detta resultat, är det 

 framför allt en fråga, som framställer sig, och det är, hur det 

 varit de nämnda författarna möjligt, att utan något som helst 

 experimenterande med sådan säkerhet förlägga knäppningen 

 just till klöfvanias inre. Att ljudet inte kan vara något yttre, 

 därom kan man redan med synsinnet mycket lätt och absolut 

 säkert öfvertyga sig, men då det sedan gäller att närmare lo- 

 kalisera detsamma, har man blott hörseln att tillgå, på hvilken 

 det väl torde vara ytterst vanskligt att utan vidare bygga en 

 vetenskaplig slutsats af detta slag. Visserligen är det obe- 

 stridligt, att ljudet kan tyckas komma från klöfvarna, men den 

 frågan torde inte ligga alltför fjärran, om icke denna lokalise- 

 ring kunde vara ett psykologiskt fenomen, framkalladt däraf, 

 att man genom den Lin?ic-a.nska auktoriteten var okritiskt öf- 

 vertygad därom, att ljudet skulle komm.a från just klöfvarna. 



Det var ett teoretiserande af denna art, som gjorde, att 

 jag under en vistelse i Karesuando vintern 1909 kom att till- 

 sammans med fil. kand. Thore Fries underkasta saken en ny 

 granskning. En ren slaktades särskildt för ändamålet, och 

 omedelbart efter djurets död anställdes böjningsförsök med ex- 

 tremiteterna. Det resultat, som erhölls, var öfverraskande. Trots 

 ifrigt experimenterande med tålederna närmast klöfvarna, kunde 

 därigenom intet som helst knäppningsliknande ljud åstadkom- 



^ L. c. sid. 31 f. 



