OM HVAI.AUNES HÄkSlAMNlNG 67 



utskotten på de främre bröstkotonia äro såsom hos landt- 

 däggdjureii högre än på de bakre i ohkhet mot hos de äkta 

 livalarne. Hos en amerikansk art Basilosaiiriis cetoides har 

 man räknat 14 ryggkotor ocli 11 refben med dubbel ledförbin- 

 delse. Till samma släkte Basilosaiiriis clUr Zciig/odon ha 

 hänförts en hel del arter, som namngifvits på grund af fynd i 

 olika länder. Närstående släkten ha också uppställts på grund 

 af något olika tandbeväpning eller afvikande skapnad af 

 ryggkotorna o. s. v. På grund af en del af dessa fynd vet 

 man, att skulderbladet hos Zeiiglodon till sin allmänna form 

 helt och hållet öfverensstämde med hvalarnes. Öfverarmbenet 

 liknade mera motsvarande ben hos hvalarne än hos något 

 annat djur, men det hade ännu ej hunnit att förenklas i så 

 hög grad som hos nutida hvalar, och ledgången mot under- 

 armen var mera själfständig än hos hvalarne, ehuru den blott 

 kunde tjäna till böjning och sträckning. Dessa afvikelser från 

 hvaltypen utgöra arf från creodonterna liksom ock tillvaron 

 hos Zeuglodoji af en stor och platt armbågsknöl. 



Från creodonterna till dessa urhvalar, Zeuglodontidcc, ha 

 de senare årens paleontologiska upptäckter gjort öfvergången 

 tydlig och klar. Därom torde numera full enighet råda. Där- 

 emot är det omtvistadt, huruvida det existerat ett fullt direkt 

 genetiskt samband mellan zeuglodonterna och de närmast i 

 tiden följande Squalodontiderna, hvilka också äro utdöda, men 

 som räknas vara direkta stamformer för en del af nutidens 

 tandhvalar. De mest specialiserade zeuglodonterna voro ganska 

 stora djur, och då man vet, att det är en allmän regel, att 

 djurens storlek tilltager under utvecklingens fortgång, är det 

 ganska påtagligt, att dessa stora urhvalar utdogo redan under 

 eocentidens senare del utan att lämna några direkta afkom- 

 lingar. Men deras utvecklingshistoria har här antydts, emedan 

 den ådagalägger så uppenbart, huru hvalartade djur ha kunnat 

 uppstå och uppstått ur primitiva rofdjur. 



Vid sidan af de egentliga zeuglodonterna fanns det emel- 

 lertid under eocentiden äfven andra små primitixa hvalartade 

 djur, hvilka sannolikt hade ett liknande ursprung. Från eocena 



