OM IiVAI,AkNF.S HÄRSTAMNING 65 



framhåller angåeiulc denna, att den med afseende på tänderna 

 ännu står ungefär på samma ståndpunkt som den ofvan om- 

 talade Protocetiis, ehuru bakersta kindtanden hade taggig kant, 

 men däremot var kroppen att döma efter kotornas utseende 

 mera hvalartad såsom hos släktet Zeiiglodon, som var vida 

 utbredt i alla haf under mellersta eocentiden, såsf)m fynd i 

 Europa, Amerika och på Nya Zeeland ådagalägga. 



Från lager, som ligga något öfver dem, i hvilka Prozeii- 

 glodoji-resterna. anträffades och som sålunda äro yngre än 

 dessa och tillhöra mellersta eocentidens senare del, erhöll 

 Dames lämningar af en urhval, som han år 1894 beskref under 

 namn af Zeuglodon osiris. Samma art blef därefter på bättre 

 material utförligare beskrifven af Stromer 1903. Den har ett 

 långsträckt, långt och jämnt sluttande kranium med långt 

 nosparti, som bildas af mellan- och öfverkäksben. Näsbe- 

 nen äro korta, så att näsöppningen härigenom blir flyttad 

 långt bakåt, till och med bakom nosens midt. Pannbenen ha 

 framtill breda utskott, som öfvertäcka ögonhålorna såsom hos 

 nutida hvalar, ett förhållande, som dock började framträda 

 redan hos Protocetus. Nackkam och hjässkam fmnas ännu, 

 och nackens ledknappar äro mera utstående än hos de äkta 

 hvalarne, hvilket tyder på mera rörligt hufvud. Okbenet är 

 en rak spång men kraftigare än hos delfinerna. Den långa 

 underkäken har ett bredt och uppstigande kronutskott, hvilket 

 jämte hjässkammen tyder på, att tuggmusklerna ännu hos 

 Zeuglodon voro starka. Framtill funnos 3 kägelform iga fram- 

 tänder och en liknande hörntand. Den första mellantanden 

 är äfvenledes konisk och har en rot. De tre följande äro 

 hoptryckta triangulära med små taggiga kanter och två rötter. 

 De två äkta kindtänderna i öfverkäken äro också hoptryckta 

 med småtaggig bakre kant, men ha något olika form. ^ Under- 

 käkens tänder äro liknande, men där finnas 3 äkta kindtän- 

 der. Ryggkotorna likna i flera afseenden hvalarnes, men tagg- 



' Det aftagande i storlek bakåt, som gjorde sig gällande med afseende på 



de äkta kindtänderna redan hos Protocetus, har sålunda här gått så långt, att 

 bakersta kindtanden i öfverkäken försvunnit. 



Fauna och Flora 1911. Haft. 2. 5 



