OM RKNF.X OCH RENSKÖTSKI.N I VÅRA NORDI.. I.AI'1'M AKKSS(JCKNAR 1 3 



i björkskogen öfver stora vidder redan i sUitet af april, och 

 bättre platser än liär kan man därför icke tänka sig (be fig. 

 7 och 8). Hm- stor skilhiaden mellan Sverige och Norge verk- 

 ligen är, far man bäst en föreställning om, då man hör, att 

 medan slädtrafiken utmed Könkämä älf är liflig så godt som 

 hela maj, är den mellan Lyngen och riksgränsen (således rätt 

 i norr) i det närmaste omöjlig redan de första dagarna i må- 

 naden. Äfven den regeln har emellertid sina undantag, ty 



Fig. 1. Bild från björkskogen i nordligaste Karesuando sista dagarna af april. 



Utseendet är detsamma ännu i midten och slutet af maj. 



Th. Fries och E. B— m foto. 1909. 



kalfning kan verkligen ske också i Sverige. Det är på 2 eller 

 3 särskildt gynnade platser i Kilpisjärvitrakten, där snön på 

 gund af exponeradt läge redan tidigt smälter bort, som det 

 regelbundet kalfvas i Sverige. Men dessa ställen ge tillräcklig 

 föda blott åt på sin höjd ett enda tusental vajor, och prak- 

 tiskt taget bli de sålunda utan betydelse. De öfriga cirka 

 20,000 vajorna ha ingen annan utväg än de snöfria skogarna 

 i Norge. 



Lapparna låta alltså renarna gå öfver till Norge i tiden 



