4 FAU.VA OCH FLORA 



kortare än hos likåldriga fjällrenar af samma kön, och detta 

 är en karaktär, som måste anses mycket bevisande, emedan 

 tandraden, sedan den en gång blifvit fulltalig, hela lifvet ige- 

 nom bibehåller samma längd, till dess den åter genom nötning 

 minskas. 



Betraktar man nu något närmare det sätt, hvarpå fjäll- 

 renskötselii" sker i olika delar af vårt land — det är den, som 

 i det följande uteslutande skall behandlas — fmner man, att 



Fig. 3. Lafrik björkskog från Rasekåbbo i Jukkasjarvi. 

 E. B— m foto. juli 1909. 



det är möjligt att urskilja i hufvudsak tvenne typer. Den ena, 

 sydliga och största, är den, där Sverige ensamt eller huf- 

 vudsakligen räcker till att föda de vandrande renhjordarna 

 året om. Den andra, nordliga, som blott omfattar Karesu- 

 ando och norra delen af Jukkasjärvi, är den, där det är ett 

 lifsbehof för renarna att under hela sommaren söka bete i 



^ Äfven skogsrenskötsel förekommer i det afhandlade området. 1 Kare- 

 suando socken finnas inga där skrifna skogslappar, men i Jukkasjärvi finnas 

 ganska många »insocknes» sådana. I såväl Karesuando som Jukkasjärvi är 

 det dessutom regel, att de förmögnare finnbönderna ha några skogsrenoxar, hvilka 

 de om vintern använda till diverse transporter. Då jag emellertid äger blott föga 

 erfarenhet om skogsrenskötseln i dessa trakter, har den här icke medtagits. 



