()M HVAI. ARNES HÄRSTAMNING 



37 



vattnet silas då ut mellan barderna, hvilkas hårfransar bilda 

 en filtrerapparat, på hvilken alla småkrypen fastna. Genom 

 en rörelse af tungan slickas dessa därefter från barderna och 

 befordras ned i svalget. Genom upprepade rörelser af detta 

 slag kunna de st()rsta nu lefvandc djur lifnära sig af smådjur, 

 hvart och ett mätande blott ett fatal millimeter, men naturligt- 

 vis förtäras de milliardvis. 



Skelett af tandhval (kaskelot). 



Af tänder fmnes ej hos de vuxna bardhvalarne ett spår, 

 men i fosterstadiet har man lyckats påvisa talrika rudiment, 

 som visserligen aldrig komma till utveckling, men som dock 

 visa, att bardhvalarne härstamma från djur, som ägt tänder. 



Skelett af bardlival (grönlandshval). 



Bardhvalarne bilda en vida mera homogen grupp än tand- 

 hvalarne, men man kan dock särskilja äfven här tvenne grupper, 

 räthvalar och fenhvalar. 



Den förra gruppen kännetecknas genom frånvaron både 

 af ryggfena och af fåror eller veck på strupen, däremot ha de 

 hithörande hvalarne längre barder. Främst bland dessa märkes 

 grönlandshvalen {Balcena niysticetiis), som nu tyvärr är nästan 

 utrotad, så att endast ett fåtal numera kan fångas hvarje år i 

 polarisen på båda sidor om Grönland. Det är dammoderna, 



