Små ströftåg i Brittiska Ost-Afrika, 



Af I^inar I.ininhcrg. 



lider niiii vistelse i Nairobi styrde jag gärna 

 mina steg till en »forest-reserve- (kronoskog), 

 som låg omkring 6 7 kilometer från staden, 

 emedan erfarenheten lärt mig, att där var ett 

 rikt dJLirlif. En liten skildring af ett par ex- 

 ÄfSikursioner till denna plats kan måhända in- 

 tressera tidskriftens läsare, och jag väljer då tvenne dagar, en 

 under torktiden t. ex. den 4:e januari och en dag efter regn- 

 tidens inbrott den 9:e april. 



Den 4:e januari på morgonen begaf jag mig i väg, åtföljd 

 af min bössbärare Kongoni och en kikuyupojke. Den senare 

 medtogs för att bära hem fåglar i förväg, så att konserveringen 

 skulle kunna äga rum så snart som möjligt. Vi gingo ut ur 

 staden, passerade villakvarteren och slogo in på vägen till en 

 plats, som heter Limuru. Denna väg förde oss genom delvis 

 odladt, delvis gräsbevuxet land med smärre skogspartier. Slut- 

 ligen voro vi framme vid det ställe, där vi skulle taga af till 

 kronoskogen. Vägen gick här i en dalgång, som genomrinnes 

 af en liten nästan utsinad bäck. Sluttningarna upptogos delvis 

 af negrernas odlingar, »shambas», som man kallar dem i Ost- 

 Afrika, delvis af f. d. odlad mark, som var öfvervuxen med 

 täta snår, till stor del bestående af en taggig nära manshög 

 Solaiunn med runda gula frukter. Dessa snår äro särdeles 

 omtyckta af en hel del småfåglar, som här finna utmärkta 

 gömställen och boplatser. Nere vid bäcken ibland säfven 

 syntes en gul väfvare, och ett par små röda Lagonosticta 

 briinneiceps flögo upp från vägen och försvunno i snåren. I 

 toppen af en buske sitter en liten vacker blå astrild Urccgin- 

 tliiis bengalas), ofvan gråbrun, under himmelsblå med ett kar- 



