30 FAUNA OCH FLORA 



utvändigt är synligt såsom en svag afsmalning bakom det 

 rundade hufvudet och genom saknaden af ryggfena. Hvit- 

 hvalen eller ^hvitfisken» (Delphinapteriis leucasj var fordom 

 talrik i Norra Ishafvet och var då af stor ekonomisk betydelse/ 

 men har på senare år mycket aftagit i antal på grund af den 

 mest hänsynslösa förföljelse från fångstmännens sida, hvarför 

 den varit utsatt. Ehuru hafsdjur till sin natur plägar hvit- 

 hvalen stundom stiga högt upp i floderna för att jaga lax. 

 I Yukonfloden har den träffats 700 engelska mil från mynningen. 

 Den förirrar sig stundom från sitt egentliga hemvist i Ishafvet 



Narlival. 



och har ej så sällan äfven på senaste år visat sig i Östersjön, 

 dock mestadels på finska sidan. Hvithvalen, som är enfärgadt 

 hvit och når en längd af omkr. 4 m., äger vanligen omkring 

 9 tänder i hvar käkhalfva, men dess släkting narhvalen har 

 blott tvenne betar i öfverkäken. Af dessa är vanligen blott 

 den vänstra af hanens fullt utvecklad i form af en vågrätt 

 framskjutande, lång, rak men spiralvriden stöttand. Den högra 

 stannar i växten och kommer i regel ej alls till synes, hvilket 

 ock gäller om honans båda tänder. Undantagsvis kan dock 

 hos hanarne båda eller blott den högra tanden komma till 



* Denna form utmärker sig genom sin för en hval ovanligt fasta läderhud. 

 Öfverhuden af hvithvalen ätes allmänt på Grönland och säges > smaka mandel». 



