2 04 FAUNA OCH FLORA 



botanist och bland mycket annat känd för sitt stora arbete 

 om bibelns växter. Antagligen påverkad af denne börjar Forskål 

 också ägna sig åt naturvetenskaperna; naturligtvis bör han 

 som hvarje intresserad student åtminstone något höra Linnf, 

 Uppsala universitets prydnad. Dennes fängslande föredrag till- 

 talar tydligen i hög grad hans mottagliga sinne, och botanik 

 och zoologi kommo nu att täfla med de österländska språken 

 om den mångfrestande ynglingens vetenskapliga intresse. 



Snart blir Uppsala emellertid för litet; efter tidens sed ville 

 han fullända sina studier vid annat universitet, och han väljer 

 härför Göttingen, som genom Michaelis då var hufvudsätet 

 för orientalisk forskning. Hos honom och hos Göttingens hela 

 universitetsintresserade värld väcker den unge Uppsalastuden- 

 ten snart liflig uppmärksamhet såväl för sin lärdom och stora 

 kunskapsintresse som framför allt för sin själfständighet i forsk- 

 ningen och mod att opponera mot af de rådande vetenskapliga 

 skolorna som oemotsägliga dogmer antagna satser. Efter tre 

 års vistelse i den tyska lärdomsstaden är han färdig med 

 sin gradualafhandling: Dubia de principiis philosophicc receii- 

 tioris (Tvifvelsmål om den nyare filosofiens grundsatser), hvil- 

 ken i hela Tyskland väcker oerhördt uppseende och lifligt 

 debatteras i den tidens lärda tidskrifter. En häftig polemik 

 uppstår, hvari Forskål själf lifligt deltar äfven sedan han 

 samma år 17136 återvändt till Sverige. 



Han är en stridens man, och snart råker han äfven här 

 hemma i bittra fejder med vederbörande. Han blir informator 

 för en grefve Horn och får häraf sitt uppehälle, samtidigt med 

 att han utvidgar sina kunskaper åt alla håll och äfven är sys- 

 selsatt med själfständigt vetenskapligt arbete, framförallt i de 

 österländska språken. Han blir docent och utger för att få 

 rättighet att föreläsa en skrift om y>den medborgerliga friheten^ . 

 Redan förut illa anskrifven på en del håll på grund af sin filo- 

 sofiska opposition ger denna skrift motståndarna vapen i hand. 

 Hos det rådande hattpartiet utmålas han som farhg rabulist, 

 och trots de lifligaste ansträngningar lyckas han ej erhålla den 

 sökta tillåtelsen. Då han ger ut sitt arbete på svenska för 



