y6 FAUNA OCH FLORA 



mera påtaglig, om man ihågkommer den stora reduktion af 

 tänderna, som ägt rum hos hvitlivalen, i det att tandkronorna 

 hålla på att öfvergå till rudimentära organ. De äro nämligen 

 helt små, vanligen högst omkring 2 till 3 mm. breda men ej 

 ens dubbelt så långa. Denna krona sitter som en vårta på 

 den starkt förtjockade roten, som alltjämt tillväxer och fram- 

 skjutes samt inom kort, sedan den lilla kronan bortnötts, en- 

 sam bildar den fungerande tanden hos den vuxna hvithvalen. 

 Häraf framgår, att det ej är förbundet med några svårigheter 

 att härleda en tanduppsättning sådan som hvithvalens direkt 

 från en Squalodontids blott genom att antaga den förra som 

 en produkt af en alltjämt fortgående reduktion af den senare. 

 Flera karaktärer hos hvithvalen såsom de fria halskotorna, 

 saknaden af ryggfena, bröstfenornas korta och breda skapnad 

 o. s. v., tyda på en mera primitiv form, hvars direkta härled^ 

 ning från någon af miocentidens hvalformer ej synes innebära 

 någon ologisk ansträngning af materialets beviskraft. 



Bland de nu lefvande delfindjuren intager äfven tumlaren 

 och dess närmaste släktingar en ganska ursprunglig ställning, 

 såsom framgår däraf, att hjässbenen ännu äro något synliga 

 midt på kraniet, och tillika af tändernas hoptryckta form och 

 tillvaron af rester af ett hudpansar. För några få år sedan 

 hade Abel tillfälle att vid bearbetning af ett fynd, som gjorts 

 af Andrussow i lager från mellersta miocentiden på halfön 

 Taman (Svarta hafvet), ådagalägga, att tumlaretypen sträcker 

 sig tillbaka ända till omnämnda skede af tertiärtiden. De 

 ifrågavarande fynden tillhörde nämligen ett släkte, som 

 af Abel kallades Palceophoccena och som nära ansluter sig 

 till nutidens Neophocccna och Phoacna, ehuru det, som ju 

 var att vänta, företer en något ålderdomligare prägel. Hjäss- 

 benen äro t. ex. mera synliga på kraniets öfversida och äfven 

 mindre öfvertäckta af fjällbenen på sidorna o. s. v. Äfven var 

 Palceophoccena, såsom anstår en ursprungligare form, mindre 

 och hade en kroppslängd af blott en meter.^ Några äldre fynd 



' En annan ungefär lika liten urtumlare') Protophocceiia minima har be- 

 skrifvits af Abel från öfre miocenlagren vid Antwerpen på främre delen af ett 



