70 



FAUNA OCH FLORA 



Uppgår till 10 i st. f. det för creodonterna typiska 7 (4 mellan- 

 tänder -f 3 äkta kindtänder). 



Den förökning i tandantalet, som sålunda tidigt inträdt 

 hos hvalarne, har man försökt att förklara på olika sätt. Weber 

 framkastade den teorien, att mjölkdentitionen och den perma- 

 nenta trädde i verksamhet på en gång, men detta räcker ej till. 

 KuKENTHAL söktc tyda det såsom en delning af tvårotade tän- 

 der i enkelrotade och sålunda fördubbling af antalet. Något 

 sådant ser man dock aldrig,^ men väl att två rötter samman- 

 växa till en, hvilket t. o. m. är en allmän regel hos yngre 

 Squalodontidw . Dessutom är att märka, att de äkta kindtän- 

 derna redan hos urhvalarne visa tendens till redukcion, och 

 denna reduktion fortsätter tydligen äfven hos en del Sqnalodon- 

 former. Det sannolika är såsom Abel framhållit, att tandök- 

 ning äger rum i mellantandsregionen af öfverkäken och i dennas 

 bakre parti men framom de äkta kindtänderna samt genom 

 nybildning." 



Under miocentiden uppträdde talrikt i alla haf de hvaldjur, 

 som kallats Sqiialodon, emedan deras tänder ha en viss likhet 

 med hajtänder. Till sin form äro 5^«a/oflfo72-tänderna visser- 

 ligen ganska växlande, och de undergå en betydande ombild- 

 ning under utvecklingens lopp. De äro från sidorna hoptryckta 

 med kanterna mer eller mindre småtandade. Hos de äldre ty- 

 perna är denna tandning af kanterna mera djup, och den är 

 hos alla mera utpräglad i bakre än i främre kanten. Den 

 främre kanten är stundom slät, och hos yngre former försvin- 

 ner tandningen äfven i bakkanten men kvarstår längst vid 

 kronans bas. Tändernas allmänna form kan äfvenledes vara 

 mycket olika, dels kort och trubbig, dels lång och spetsig, men 

 alla öfvergångar mellan dessa ytterligheter finnas. 



' Utom möjligen hos den miocena eller enligt andra pliocena Saurodelphis 

 argentinus IJurmeister. 



* Dylik nybildning af tänder är ej något enastående inom däggdjurens klass. 

 Hos t. ex. sirendjuren bildas oupphörligen nya tänder, ehuru på ett annat sätt. 

 Där uppstå de bakom kindtänderna, och hela tandraden skjutes fram i mån af 

 behof och afnötning alldeles som ett patcrnosterverk. Äfven hos vissa bältor har 

 en tandförökning ägt rum. 



