Hastigt uppstående af en ny sikfornn. 



11 tysk zoolog AuG. Thienemann har helt ny- 

 ligen gjort en synnerligen intressant upptäckt, 

 som ådagalägger vissa djurformers högst be- 

 tydliga föränderlighet och tillpassningsförmåga 

 till ändrade lefnadsförhållanden. 



I Laachersee, en sjö, som bildats genom 

 vattenfyllning af en krater från en tid, som motsvarar ancy- 

 lustiden eller äldre stenåldern, ha jesuiterna i Maria-Laach vid 

 upprepade tillfällen försökt inplantera sik. Första försöket 

 gjordes 1866 med rom af sik från Maduesjön (Coregonus ma- 

 rcena) och af Bodensjö-sik (^Coré-^o/zws/éraj. De flesta romkor- 

 nen af förstnämnda slaget voro dock redan döda vid inläg- 

 gandet, och man har all anledning förmoda, att detta försök var 

 resultatlöst. År 1872 infördes ånyo en million rom af Boden- 

 sjö-sik. Man märkte till att börja med inga följder häraf, och 

 saken föll i glömska. Men år 1900 fångades af en händelse 

 några sikar i en ryssja, och 1903 började man fiska med nät. 

 Vid närmare undersökning, som nu företagits af dessa si- 

 kar i Laachersee, visar det sig, att de till sin yttre kroppsform 

 öfverensstämma med stamformen i Bodensjön, men att de högst 

 väsentligt förändrats med afseende på gälräfständernas antal 

 och längd. Gälräfständerna äro t. ex. på första gälbågen hos 

 Bodensjö-siken blott omkring 23, men hos Laachersee-siken 

 omkring 44. På en centimeters gälbågslängd kommer i förra 

 fallet 5,) och i senare fallet 1 1 gälräfständer. I förra fallet är 

 förhållandet mellan gälbågens hela längd och längsta gälräfs- 

 tandens längd 5,!» och i senare 3,7. 



Dessa högst märkliga förändringar stå i förbindelse med 



