2 I O FAUXA OCH FLORA 



1762, åtföljande en mindre karavan på 400 kameler lastade med 

 säd och skeppsvirke för varfvet i Suez. I och för arkeologiska 

 studier göra Niebuhr och v. Haven liärifrån en exkursion in på 

 Sinai-halfön till Sinaiberget med dess berömda kloster. Genom 

 arabernas oginhet gick man dock miste om en hel del utlof- 

 vade fyndorter af gamla steninskrifter, och det var endast 

 genom Niebuhrs energi som dock en del resultat erhöllos. 

 Under tiden låg Baurenfeind sjuk i Suez, hvarför han ej kun- 

 nat följa med, och hos honom hade naturligtvis äfven läkaren 

 stannat. Forskäl föredrog också att stanna här, då han i 

 Röda hafvet hade en alldeles ny fauna att studera; rikliga fynd 

 göras här, och en massa fiskar, medusor, koraller och andra 

 hafsdjur beskrifvas. 



Den 25 sept. återkommo Niebuhr och v. Haven, och man 

 förberedde sig nu till ny sjöfärd. En liten flottilj på 4 fartyg 

 afgick i början af okt. till Dsijdda, och med den fick expeditio- 

 nen följa med. Man tkk mot dryg betalning och ständiga dricks- 

 pengar till lotsar och matroser hyra en kajuta på ett af farty- 

 gen, och kunde på så sätt lefva alldeles för sig själfva, hvilket 

 var en god sak, då de öfriga passagerarna till stor del voro 

 muhammedanska pilgrimmer, som i sin heliga ifver ej voro 

 vidare trefliga mot de otrogna. Trots alla försiktighetsmått 

 och trots att de försökte vara så ödmjuka och undflyende som 

 möjligt, fingo de i alla fall veta hvad sorts folk de voro. Så 

 snart de visade sig, var hånet i full gång, och det blef värre 

 ju närmare man kom de heliga orterna. Det blir Forskål, 

 som räddar situationen. Han förutspår solförmörkelse, och man 

 gör i ordning sotade glas, så att de förvånade heliga kunde i 

 ro betrakta undret. Forskål anses då för en stor läkare, och 

 de flesta blefvo sjuka. Han har fullt göra med att ge dem 

 ordinationer för deras inbillade krankheter, och då en af dem 

 beklagar sig öfver, att han ej kan se om natten, ordinerar 

 iionom Forskål att tända ett ljus. Han får skrattarna på sin 

 sida och blir härefter vänligt bemött. Långsamt men dock 

 utan svårare olycksöden nalkades man Dsijdda, där man kas- 

 tade ankar den 29 okt. Man förstår Niebuhrs tacksamhets- 



