2 14 FAUNA OCH FLORA 



och beslöt sig därför först för en mindre exkursion till dessa 

 trakter. Han ville dock gärna ha Forskål med, som var skick- 

 ligare i språket och mera van att umgås med folket. Denne 

 var ej svår att öfvertala, och redan den 26 mars finna vi de 

 båda vännerna, båda lika ifriga i sin forskning, på väg söderut 

 endast åtföljda af en vägvisare. Utan alla äfventyr kommo de 

 efter några dagsresor fram till staden Dsjöbla, hvarifrån man 

 fortsatte till Taäs, där vägen svängde västerut och sedan åter 

 mot norr tillbaka till Beit el Fakih. En morgon på hemvägen 

 i början af april gjorde Forskål ett fynd, som gladde honom 

 otroligt. Han fann ett träd med härligt doftande blommor, 

 hvilket vid undersökning visade sig vara det som lämnar den så 

 eftersökta äkta Mecka- eller opobalsamen. Så var det andligen 

 funnet det som så många förut, bland andra Hasselqvist, så ifrigt 

 sökt; det visade sig vara en Amyris-art. Kvistar af detsamma 

 skickades sedan så fort ske kunde till Köpenhamn och till 

 Linné, som blir öfverförtjust och genast beskrifver den i en 

 dissertation ■»Opobalsamum declaratinn» Upsala 1764, i hvilken 

 Linné också i amplaste ordalag omtalar Forskål som en ytterst 

 framstående naturforskare. Vid återkomsten till Beit el Fakih 

 den 6 april funno de v. Haven sjuk och ytterst missmodig. 

 Allt vin och brännvin var slut, vattnet var ytterst dåligt och 

 värmen tryckande; äfven Niebuhr var vid hemkomsten febersjuk. 

 Man började därför längta efter annat hufvudkvarter, och den 

 20 april anträddes färden till Mocka. För hettans skull råddes 

 man att resa om natten, men hvarken Forskål eller Niebuhr 

 funno sig i detta, då de i mörkret ej kunde uträtta någonting 

 för sina forskningar; de redo före på dagarna, och sedan fingo 

 de andra komma efter på natten. Redan på kvällen den 23 

 kommo Niebuhr och Forskål fram till Mocka, och dagen därpå 

 kommo de öfriga med allt bagaget. Expeditionen hade goda 

 rekommendationer både till ståthållaren och till andra inflytelse- 

 rika personer i staden, och då man dessutom här hade en 

 bekant arabisk köpman, som kunde holländska och som förut 

 visat sig mycket tjänstvillig och angelägen om européernas 

 vänskap, så tycktes allt tala för att vistelsen här skulle förlöpa 



