SVKNSKA rORSKNlNGSRKSANlJR rXDKR Af.DRK llhKk 217 



verka godt, och de första dagarna blir sjukliiigcii betydligt bättre, 

 nieii detta var blott af tillfällig natur, och den 11 juli kl. half tio 

 pa morgonen dör i\(^n verksamme mannen, endast 31 ar gammal. 



Sorgen var stor, och ej heller lindrades den genom befolk- 

 ningens oginhet och muhammedanernas ovilja mot de kristna, 

 som vid ett sådant tillfälle som döden visar sig värre än 

 annars. På anvisning af domaren fick man köpa en plats för 

 begrafningen, men då en bevattningsränna för kringliggande 

 fält gick här i närheten, blefvo jordägarna uppbragta; vattnet 

 kunde förpestas af franken och skörden förstöras. Man fick 

 då annan plats längre bort; men så uppstod ny svårighet att 

 få bärare. Ändtligen fick man sex man, som kommo mellan 

 klockan 3 och 4 på natten den 12 juli, för att ej kamraterna 

 skulle upptäcka deras förehafvande att forsla liket af en otrogen 

 hund. NiEBUHR själf var dålig, och endast Cramer, Bauren- 

 FEiND och ett par infödda tjänare voro vittnen till den dystra, 

 sorgliga begrafningsakten, som ägde rum i nattens mörker och 

 under största skyndsamhet i ängslig oro för våldsamheter från 

 befolkningens sida. 



Sedan denna sorgliga plikt var uppfylld, fortsatte expedi- 

 tionen till Såna, där man fick höra, att de roflystna araberna 

 åter gräft upp den jordade för att undersöka kistan, om där ej 

 var några klenoder att finna, och sedan lämnat liket obegrafvet. 

 Ståthållaren hade då ålagt en jude att åter begrafva det, hvar- 

 för denne skulle erhålla kistan i belöning. 



Från Såna fortsätter sedan expeditionen åter till Mocka, 

 där den på ett engelskt fartyg fortsätter till Indien, som också 

 enligt reseplanen skulle undersökas. Under sjöresan dör emel- 

 lertid både Baurenfeind och den andre svenske deltagaren, 

 Berggren, och för Indiens klimat stryker också v. Cramer' 

 med i februari 1764. Niebuhr är då alldeles ensam, men håller 

 dock tappert ut. Först i november 1767 återkommer han till 

 Köpenhamn efter en lång hemresa landvägen öfver Persien, 

 Syrien, Turkiet, Polen och Tyskland. 



Han har emellertid redan förut skickat hem Forskåls papper 

 och samlingar, och samtidigt med att han ordnar och ger ut sina 



Fauna och Flora 1911. Haft. 5. 1 6 



