2 86 FAUNA OCH FLORA 



strandformer, såsom vattengråsuggor (Asellus), planarier och 

 akarJder förekomma ned till 30 m. djup. 



Sjöarnas strandfauna var för öfrigt i allmänhet fattig, då 

 stränderna äro steniga och vassar och andra växtsamhällen 

 äro sparsamma, hvilka erbjuda de bästa betingelserna för ett 

 rikare djurlif. Som en egendomlighet kan framhållas, att en 

 så vanlig snäcka som Limmea stagnaLis, stora dammsnäckan, 

 alldeles saknades, ett förhållande, som förut påpekats af Wester- 

 LUND utan att af honom kunna förklaras. 



Smärre meddelanden. 



Sällsynta fåglar: 



D:r Gustaf Kolthoff har benäget lämnat följande meddelanden 

 om några fågelfynd af intresse: 



En äldre hane af dvärgsparfven {Enibcriza piisilla Pall.) sköts 

 vid Jukkasjärvi i Lappland den 27 juni i år af hr J. E. Muren, 

 som skänkt exemplaret till Upsala universitets zoologiska museum. 

 Detta fynd tyder på, att denna fågelart antagligen är stadd på in- 

 vandring till Sverige, något som man redan misstänkt på grund af 

 iakttagelser i Norge. Den är dock veterligen endast en gång förut 

 funnen i Sverige nämligen vid Lund i april 1815. Men liksom 

 videsparfven under de senare årtiondena trängt in här i landet, så 

 att den numera är rent af allmän på passande lokaler i stora trakter 

 af Norr- och Västerbotten, torde man kunna hoppas, att äfven dvärg- 

 sparfven här skall kunna blifva en ny medlem af vår inhemska 

 fauna. Dvärgsparfven har för öfrigt en mycket vidsträckt utbred- 

 ning öfver norra Ryssland till Onega samt genom hela Sibirien 

 ända till Amurflodens mynning och sydväst genom Turkestan och 

 Mongoliet. Vintertid har den anträffats i de flesta af Europas län- 

 der samt till och med i Indien och Kina etc. 



Ett exemplar af stormsvala {Proccllaria pelagica L.) hittades död 

 vid Lennartsfors i sydvästra Värmland och insändes till D:r Kolt- 

 hoff af hr Olof Biesert. Fyndet gjordes efter den starka syd- 

 västliga stormen den 6 nov. igii. Denna stormsvala, som är hemma 

 i Nordatlanten till Västafrika och Medelhafvet har endast några få 

 gånger anträffats stormdrifven i vårt land. 



Den I r dec. mottogs af D:r Kolthoff för uppstoppning en 

 islora, som ungefär är en mellanform mellan den egentliga islommen 

 {Colymhus ,i:ilacialis L. eller riktigare C. imber Gux.) och den hvit- 

 näbbade islommen {C. adamsi Gray). Båda dessa äro arktiska. Den 



