I ".2 



FAUNA OCH FLORA 



några utomordentligt nätta små astrildfmkar £5//77^/rt ^'s/r/Vfl^, 

 bruna och grå med fin svart vattring, rosenröd undersida och 

 gump. Ett par af dessa insamlades, och så vände vi mot de 

 täta snåren för att om möjligt få en antilop. En buskbock 

 gick upp framför oss, det kunde vi se af spåren, men djuret 

 själf sågo vi ej. Däremot fick Siruru efter en stunds sökande 

 se en annan antilop, och han pekade inåt snåren och hviskade 

 frågande »You see?». Jag nickade till svar. Jag såg ett huf- 

 vud och ett stycke hals, siktade och sköt. Efter skottet tyckte 

 jag mig se ett par buskar röra sig till vänster om skottlinjen. 

 Detta tydde på, att djuret sårats och sprungit åt det hållet. 

 Siruru höll med mig. Vi gingo emellertid fram till skottplatsen. 

 Där var ingenting att se. Kiboko fann dock ett spår, alldeles 

 färskt, som gick åt höger strax bakom den plats, där vi sett 

 antilopen, och båda negrerna följde detta spår. Jag stod kvar 

 för att behålla utgångspunkten, och dessutom var det min 

 öfvertygelse, att djuret gått åt vänster. Hållet hade visserligen 

 varit litet drygt, och afrikanska djur äro hårdskjutna, men ändå. 

 — Siruru kom tillbaka om några minuter; han hade samma 

 uppfattning som jag om djurets kurs. Efter en stunds sökande 

 uppspanade hans skarpa ögon något, som låg i ett ytterst tätt 

 snår. Det var den redan stendöda antilopen, en vacker kas- 

 tanjeröd Harvey's duiker (Cephalophus harveyi). Jag var mycket 

 glad öfver detta byte, ty dessa djur äro visserligen ej så säll- 

 synta i skogarna i dessa trakter, men ytterst svåråtkomliga 

 till följd af sitt undangömda lefnadssätt. Antilopen bands ihop, 

 och Kiboko tog den på sina breda axlar. 



När vi nu anträdde återmarschen och ånyo kommo ut på 

 den regndränkta, delvis öfversvämmade grässlätten, hördes en 

 mängd grodor kväka. Bland andra hörde jag en, hvars läte 

 skulle kunna återgifvas med ett rätt kraftigt »errrrr». Jag 

 gick med all försiktighet dit, ty en del grodor äro både skygga 

 och svåråtkomliga. När jag kom fram, fick jag se en medel- 

 stor, tjock groda, alldeles sammetssvart men med stora klart 

 mönjeröda fläckar på ryggen. Med en snabb rörelse grep jag 

 den och fann den ha runda hvita fläckar undertill. Ännu en 



