Några nya förvärf till Riksmusei samlingar 

 af utländska däggdjur. 



^^^^^^tSS%^ sista åren ha Riksmusei samlingar af intres- 

 ^J^V^^santa däggdjursformer i afsevärd grad ökats 

 särskildt genom en enskild persons välvilliga 

 ||^fy~5?:tij^^«\»'»l understöd. En framför andra dyrbar och i ögo- 

 inen fallande nyhet är ett exemplar af det stora 

 •/^y.slT...?^ svarta afrikanska skogs-svinet. 

 Redan när Stanley gjorde sitt världsberyktade tåg genom 

 Afrika, hörde han af infödingarna omtalas, att det skulle finnas 

 i de tätaste och otillgängligaste skogarna ett mycket stort svart 

 svin. Emellertid fick han själf aldrig se något dylikt. Då och 

 då förnummos sedan svaga och obestämda rykten om detta 

 märkliga djur, men det dröjde mycket länge, innan någonting 

 närmare blef kändt härom i Europa. Till Kongomuseet i Ter- 

 vueren i Belgien torde det första materialet ha kommit, utan 

 att dock de belgiska zoologerna tyckas ha fattat dettas stora 

 vetenskapliga värde. Först år 1904 kunde Oldfield Thomas 

 lämna en fullständig beskrifning på detta djurslag med ledning 

 af material, som han erhållit från Brittiska Ost-Afrika af löjt- 

 nant Meinertzhagen. Thomas fann, att detta svin utgjorde typ 

 för ett eget släkte, som utgjorde en förbindningslänk mellan 

 vårt-svin ( Phacochoerusj och de s. k. busksvinen (Potamochoeriis). 

 Det nya släktet kallades Hylochcerus, som just betyder skogs- 

 svin. Det material, som löjtnant Meinertzhagen insamlat, var 

 dels från Kenia, dels från Nandi och utgjordes af ett stycke 

 skinn af ett djur, skalle och ett stycke skinn af en ung men 

 vuxen galt samt en ofullständig skalle af ett tredje exemplar 

 När man sedan så småningom fick mera material, fick man veta, 

 att detta skogs-svin var helsvart med rätt tät borstbetäckning 

 öfver hela kroppen. Befarna äro ej så stora som hos vårt- 



