NAfJRA IMI.DKR IK FA(;i;i.I.IKVl.l' I'A I.ANDF.l' VlNl l-.Kl lUFN q-J 



anses vara ovanligt tidigt fur breddgraden. Han liar också 

 slagit sig ner liär pa platsen och håller godt till godo med 

 hvad huset förmår, synnerligast sedan äfven hampfrö börjat 

 inga i den nämnda mathållningen. Denna senare spis (hamp- 

 fröet) tycks äfven vara en deh'katess för botlnkhonan, ja till 

 och med nötväckan, entitan blåmesen och svartmesen ha på 

 nytt lockats hit däraf, efter det de i flera dagar varit alldeles 

 liksom bortblåsta. 



Densamme. 



Smärre meddelanden 



Hosenvingade gräshoppan. 



I en uppsats öiver »Xeroterma relikter i Ölands alvarfauna» i 

 denna tidskrifts 5 — 6 häfte 1910 linner jag en uppgift af förf. Herr 

 Einar Wahlgren, att rosenvingade gräshoppan, Bryodema tuberciilata, 

 inom Sverige endast skulle vara funnen på Öland. Där heter helt 

 kort: »Annorstädes i Sverige förekommer den icke-^. Det kan då 

 möjligen vara af intresse, att jag två gånger under längre tid funm't 

 denna art i Kalmar län. 



Första gången var i slutet på 90-talet — året kan jag ej nu 

 erinra mig — då jag i juli månad besökte en häckplats för bivråk 

 (Pernis) i en löf^ing på Byrums ägor, ett par mil norr om Kalmar 

 och cirka en half mil från kusten. Jag kände då ännu ej denna 

 insekt i det fria och erinrar mig väl min förvåning öfver det rass- 

 lande ljud den åstadkom, då den lyfte från en torr, solig plats några 

 steg framför mig. Vid den tiden samlade jag lite insekter och tog 

 naturligtvis djuret som en raritet. Dess betydelse såsom sådan föll 

 dock afsevärdt, då jag sedan fann den allmän på Öland, och att be- 

 trakta den som en märkvärdighet för lokalen på fastlandet, det tänkte 

 jag ej på. Sedan träffade jag den åter på fastlandet först 1902, då 

 jag med cykel i)asserade en liten fläck hedmark vid Wassmolösa tings- 

 hus. Vägen var dammig och därför körde jag uppe 1 gräset. Då 

 flög ett exemplar af den numera så välkända gräshoppan upp strax 

 framför cykeln och slog ett stycke bort. Men — j:ig hade fortfa- 

 rande ingen aning om, att ett så allmänt ölandsdjur vore värdt be- 

 aktande på smålandssidan, och passerade utan vidare. 



Först den ifrågavarande uppgiften i Fauna och Flora, har väckt 

 retlexionen. 



Det synes mig osannolikt, att en så kraftig insekt som denna 

 skulle vara bunden vid en så liten lokal som Öland, helst då fast- 



Fauna och Flora 1911. Haft. 2. 



