,^(3 FAUNA OCH FLORA 



omtalats från Halland, men uppgifterna därom äro motsägande 

 hvarandra. I Alplieraky's stora monografi om gässen namnes 

 intet om någon bastard som den nu föreliggande men väl om 

 en bastard mellan bläsgås och sädgås. 



Såsom synes af taflan, är bastardens färg till dels inter- 

 mediär mellan föräldrarnas. Bläsgåsfaderns hvita bläs är hos 

 bastardafkomman reducerad till en smal hvit linje kring näbb- 

 roten o. s. v. 



E. L 



Smärre meddelanden. 



Sällsynta fågel- och växtarter, som synas ha försvunnit 

 från några af deras förekomstställeii i landet. 



Uti en på sjöar rik trakt af Faurås härad i Halland hade på 

 ett skogsskifte, kalladt Elmerbärget, tillhörigt Köinge stamhemman, 

 ett par glador för några är sedan slagit sig ner och byggt bo uti 

 en bland de där befintliga högkroniga bokarna. Då gladan mig 

 veterligen ej finnes bosatt på något annat ställe i Halland, måhända 

 beroende på att lämpliga boplatser för henne saknades — skogshult 

 med mycket höga träd — så var det min afsikt att få en del af det 

 bokhult fredadt för afverkning, i hvilket gladorna hade lagt sitt bo. 



För att få kännedom om, huruvida fåglarna fortfarande häckade 

 i Elmerbärget, tillskref jag kronojägaren i området med begäran om 

 upplysning i detta fall, och ingick såsom svar å denna förfrågan 

 det beskedet, att så numera ej var fallet, utan hade boet under de 

 två senaste åren tagits i besittning af ormvråkar. 



Att gladorna försvunnit från denna sin boplats tillskrifver jag 

 den omständigheten, att en fågel af denna art och sannolikt en af 

 makarne från Elm bärget hade fastnat i en orrbul vansax, gillrad 

 några mil söder om den trakt, där fåglarna haft sitt hem. 



På Vira bruks ägor i Södermanland fann jag under en skogs- 

 mätning på 1870-talet den stora vackra Umbellaten rieiirospcrminn 

 austriaciim ymnigt växande i en nämnda bruk tillhörig skogsäng. 

 Jag har i lifligt minne, hurusom jag med en mätningslinje måste 

 tränga mig igenom detta snår af växten, därvid många af de säll- 

 synta exemplaren måste falla för yxan. Vid min hemkomst till 

 Nyköping öfverlämnade jag några medförda exemplar af växten till 

 läraren i botanik vid läroverket där D:r Samselius, och lät han det 

 blifva infördt i en under utgifning varande flora, jag minns nu ej 

 hvilken. 



Då fråga väckts i naturskvddsföreningens årsskrift för iqio 



