EN KXKIKSION I 'IRAKIKN Al- NAIROIU NVAkSAl-lON I9IO 53 



på omkring 40 meters afstånd för att se sig om. I samma 

 stund small skottet. Tre liagelmärken i en trädstam bakom 

 stubben och omedelbart ofvan om, där babianens rygg varit, 

 intygade, att han fått större delen af svärmen i sig, men han 

 hade kraft att kasta sig in i buskarna, och trots letande kunde 

 han ej påträffas i de nästan ogenomträngliga snåren. Det var 

 stor skada, men kunde ej hjälpas. Det blef också nu med ens 

 tyst, inga babiangläfs hördes vidare. Efter något ströfvandc 

 hit och dit träffades en liten olivbrun ekorre, som i skogens 

 dunkel nästan syntes grön. Det är den mest skyddande färg- 

 dräkt, som ett skogsdjur kan ha, och den är också utomordent- 

 ligt svår att få syn på, isynnerhet som den vanligen ej håller 

 till i träden utan mest i snåren. 



Med mjuk flykt flög en fågel upp i ett träd och blef skju- 

 ten. Det var den vackra trogoniden Hapaloderma narina, 

 som kan berömma sig af en fullt tropisk färgprakt. Hela 

 öfversidan af kroppen samt halsen är grön med präktig me- 

 tallglans, men undersidan är mättadt rosenröd, under det att 

 nakna partier på strupen samt vid näbbvinkel och öga skifta 

 från himmelsblått till ljusgrönt och gult. Honan, som gjorde 

 hanen sällskap, är nästan lika vacker, men brunskiftande på 

 halsen och pannan. 



Det led nu mot kvällen, och det var redan mycket mate- 

 rial för konservering insamladt, hvarför kosan åter ställdes 

 mot Nairobi. På vägen genom skogen sågos några turtur- 

 dufvor (Tiirtur semitorqiiatiis), och en grön Turaciis med pur- 

 purfärgade vingar flög och hoppade från gren till gren i ett 

 träd vid skogsbrynet. Då och då lät den höra ett skorrande 

 kraxande. Då vi foro öfver steppområdet, syntes där återigen 

 krontranorna, och på afstånd betade fyra vackra Thomson- 

 gaseller. Men solen sjönk hastigt, och innan vi voro inne i 

 staden tändes de elektriska ljusen, och 1910 års sista arbets- 

 dag var tillända. 



Nairobi 1 jan. 1911. 



Einar Lönnberg. 



