5° 



FAUNA OCH FLORA 



krontranor komma flygande i riktning mot oss och ut mot 

 steppen, där den redan ditkomna flocken besvarar lockropen. 

 Hoppet att någon skulle flyga inom håll, besveks visserligen, 

 men en flock slog ned blott 150 meter bakom kullen. Vi orma 

 nu oss fram till den, och då vi speja fram mellan de vissna 

 stjälkarna, ter sig en härlig syn för våra ögon. Om.kring ett 

 70-tal af de ståtliga fåglarna stå där, fördelade i flera flockar. 

 Den bortersta är den största. Där knixas med de ljusgrå 

 halsarna, de stora svarta, bruna och hvita vingarna utbredas, 

 och fåglarna hoppa upp och ta några dansande steg. Den 

 närmaste flocken är däremot hågad för att äta, och lyckligtvis 

 ta de kosan mot den lilla kullen, där vi ligga gömda. Steg 

 för steg närma de sig. De gula spiralvridna borsten, som bilda 

 kronan på hjässan, sticka bjärt af mot framhufvudets sammets- 

 svarta fjädrar, den stora hvita plåten på sidan af hufvudet och 

 den blodröda skinnlappen på strupen. Slutligen äro de inom 

 håll, och just som de ana oråd och sträcka halsarna, smäller 

 det, en fågel segnar ned på marken, en annan dalar ned ur 

 luften och faller omkring femtio steg längre bort. Kongoni är 

 genast framme, och hans svarta anlete skiner af belåtenhet. 

 När vi kommit ut på vägen, möta vi några kikuyunegrer, och 

 jag kommer på den tanken att skicka in vårt byte till Nairobi 

 för att det fortare må komma till konservatorn. Vi underhandla 

 med kikuyus, som ej äro ovilliga. En sida ur annotationsboken 

 förvandlas till ett bref med adress och uppmaning att betala 

 kikuyus vid framkomsten. Detta bref fästes i en klufven käpp, 

 och de båda negrerna få instruktion af Kongoni, huru de skola 

 bära krontranorna och Elaims, som får göra sällskap. Så tåga 

 de iväg och belönades vid framkomsten med en rupee för sitt 

 välförhållande. 



Vi fortsatte ytterligare 5 — 6 kilometer och kommo små- 

 ningom in i ett område, hvarest täta skogssnår omväxlade 

 med små öppna platser. Här stannade vi vid en farm, där 

 mulorna fingo beta, och Kongoni och jag drogo iväg på zoolo- 

 gisk jakt. När vi följde kanten af en skog mot en öppen plats, 

 fmgo vi se en tornfalk, som spejade efter byte i gräsmarken. 



