254 



FAUNA OCH FLORA 



till fots. Där stodo vi nu med vårt rätt digra bagage. Men 

 det var ej annat att göra än taga detta på raggen och trafva 

 på, det började skymma, så det var hög tid. På en gyttjig 

 väg, där vi — tyngda af bagaget — ofta sjönko ned ett bra 

 stycke öfver fotknölarna, kommo vi sent omsider, efter att med 

 svårighet ha funnit vägen, fram till gården, där vi mottogos af 

 ett halftjog vilda hundar, som rusade på oss. Emot dem hade 

 vi emellertid ett medel, en liten leksakstrumpet att tuta i; detta 

 obekanta ljud förbluffade eller förskräckte dem till den grad, 

 att de ej tänkte på att anfalla, innan deras herre kom och 

 kallade dem. 



Jag vill ej här särskildt orda om den ryska gästfriheten^ 

 därtill är denna allt för väl bekant. Vare nog sagdt, att vi 

 mådde förträffligt i det lilla hvita boningshuset mellan de väl- 

 diga valnötsträden, 10 min. från tätaste urskogen, och vi fingo 

 råda oss själfva och göra planer för dagen, hur vi ville. Första 

 dagen ägnades helt åt den närliggande skogen, vår förträfflige 

 Vassili Ivanowitsch, förvaltaren, blef vår ledsagare. Det vore 

 förmätet att söka skildra en västkaukasisk urskog, därtill räcka 

 ej mina botaniska kunskaper, jag vill endast för läsaren flyk- 

 tigt räkna upp de viktigaste och mest i ögonen fallande formerna. 



Framför allt bok (utom den vanliga boken äfven Carpinus 

 betulus och C. orientalis), ek och alm, men dessutom hassel, 

 lönn, valnöt, den valnötsliknande Pterocarya fraxinifolia, bux- 

 bom och den praktfulla Prunus laurocerasus (»Kirschlorbeer») 

 äro de viktigaste skogbildande formerna, vidare öfverallt fikon, 

 persikor och andra fruktträd vilda i stort antal, allt öfvervuxet 

 af murgrönan (Hedera colchica), vinrankan, åtskilliga Clematis, 

 Rosa, Lonicera för att ej tala om de taggiga Smilax och Rus- 

 ens m. fl., som göra framträngandet särdeles svårt. De vilda 

 vinrankorna klättra upp för de högsta träd, deras drufvor an- 

 vändas delvis till vin, fastän de ge ett mycket surt sådant. 

 För hvarje steg blir man hängande i de taggiga slingerväxterna, 

 slippriga, mossbelupna jättestammar ligga tvärs öfver ens väg, 

 vill man stiga upp på en dylik, faller den ofta till stoft under 

 ens fötter. Blomsterdoften är berusande och omväxlar med 



