Den kaukasiska orren. 



1^ å Kaukasus lefver en i museer ganska sällan 

 ^ sedd orre, som af den polske ornithologen 

 Taczanowski 1875 erhållit det för en väs- 

 ||^Ti*=Cc^N^»'***4 terländsk tunga outtal bara namnet Tetrao 

 L i mlokosiewiczL Till det yttre afviker denna 

 \.:.^\ ganska mycket från vår vanliga orre. Tuppen 

 saknar den karakteristiska lyrformen på stjärten, som är 

 ganska lång och rak men klufven i spetsen och med något 

 nedböjda flikar. Ej heller har denna kaukasiska orre vår 

 orres starka, blåa glans, utan metallglansen är i det hela 

 ganska svag. En annan särdeles viktig skillnad är att den 

 kaukasiska orren ej har något hvitt under stjärten och ej heller 

 på vingpennorna. Hönan är, som synes på bilden (fotografi 

 efter exemplar i Riksmuseum), vida mera tlnspräcklig än en 

 vanlig orrhöna. Stjärten är betydligt längre än hos en vanlig 

 orrhöna, ehuru hela fågeln är mindre, så att skillnaden i längd 

 på den hopfällda vingen hos hönorna är omkring 3 cm. och 

 hos tupparna kanske något mera. 



Den kaukasiska orren förekommer såväl på nord- som 

 sydsidan af Stor-Kaukasus men äfven på Lill-Kaukasus berg. 

 I allmänhet har den sitt tillhåll högt uppe på bergssidorna 

 nära skogsgränsen. Om sommaren lefver den hufvudsakligen 

 ofvanför denna gräns i de vackra men täta och ogenomträngliga 

 Rhododeiidrom-snäv^n. Här häckar den också och föder upp 

 sina ungar. Tidvis håller den till i löfskogarna, som bildas af 

 bok, lönn och björk, men stundom äfven i barrskogen, där denna 

 utgör trädgränsen med bestånd af tall och gran. En rysk 



