Några ord angående öfvertaliga äggkullar 

 och i redet inbäddade ägg. 



Af 

 V. IJolin. 



häftet 2 af Fauna ocli Flora för innevarande 

 år omtalas af W. A. Engholm fyndet af ett bo 

 af småfläckig sumphöna vid sjön Tåkern, hvil- 

 ket bo innehöll ej mindre än 25 ägg, af hvilka 

 omkring hälften befunnos vid ett senare besök 

 ÄO':NI\W...i»nedgräfda» i redet. Författaren uttalar den 

 förmodan, att fågeln på detta sätt afsiktligt velat befria sig från 

 omsorgen om de öfvertaliga äggen. Samma förklaring gifves 

 äfven beträffande ett hämplingbo, som förevisats honom, och 

 som innehöll 6 ägg, men ett af dessa inbäddadt bland själfva 

 bomaterialet, så att det blott »skymtade igenom» detta. 



Insändaren af dessa rader har flera gånger iakttagit lik- 

 nande, nämligen att utom äggkullen, som rufvats i redet, fun- 

 nits ett eller annat ägg, till synes nedgräfdt under dettas bot- 

 ten. Så erinrar jag mig särskildt ett bo af tofsmes (Pariis 

 cristatusj, såsom vanligt byggdt i en murken, smal björkstubbe- 

 Denna hade till omkring 7 å 8 cm. höjd af fågeln fyllts med 

 mossa, och nästan nere i bottnen af detta mosslager låg ett 

 alldeles orufvadt ägg samt i själfva redet 4 halfrufvade. Lik- 

 nande fall torde ingalunda vara ovanliga särskildt hos mesar 

 och andra fågelarter, som bygga i ihåliga träd eller i hålkar, 

 såsom Engholm äfven anmärker. 



För min del tror jag emellertid, att den rätta förklaringen 

 till, huru ägg blifva sålunda gömda, är en helt annan än den 

 af honom framkastade, nämligen att fågeln, om den finner, att 

 den lagt flera ägg, än den bör, skulle gräfva ner en del af dessa 



