KK\l,l)JL-k, (ikODDUR OCH FISKAR 229 



Lyckligtvib iiiissIyckcRlcs den dock och ändtligen gjorde jag ett 

 slut på dessa atteiitatf()rs()k med en iiiau^eikiila, då jag en 

 afton återkom till lägret från en exkursion. Tandbeväpningen 

 hos dessa krokodilei- varierade från 17 till 19 tänder på hvar 

 sida i öfverkäken och vanligen 15 i underkäken. Den fjärde 

 tanden fiamifraii i (■)fveikiiken äi" den st()rsta och passar in i 

 ett hak i underkäken. 



Af sköldpaddorna är en art en sötvattensform, Sferno- 

 tluvriis siniiatiis, af hvilken bl. a. erhölls ett exemplar, hvars 

 skal mätte 32 \ 2 cm. i längd, under det att det största förut 

 kända blott är 22 cm. De båda andra äro landsköldpaddor, 

 nämligen den tämligen vanliga Testiido pardalis och den ny- 

 ligen beskrifna T. tornieri. Den sistnämnda, som förut är känd 

 i blott två exemplar från Tyska Ost-Afrika, är en ganska egen- 

 domlig form med ovanligt lågt skal för en landsköldpadda, och 

 dessutom är dess skal nästan mjukt. 



Af ödlorna tillhöra 6 arter geckofamiljen. Af dessa är en 

 (Hemidactyliis riispolii) af särskildt intresse från biologisk syn- 

 punkt. Den är nämligen mörkbrun eller nästan svart, men 

 har rundt svansen bjärt mönjeröda ringar. Svansen ådrager 

 sig sålunda gifvetvis mest uppmärksamhet, men om någon 

 fiende, t. ex. en fågel, lockad häraf skulle söka gripa den lilla 

 geckon i svansen, lämnas denna genom själfstympning i sticket 

 och ödlan själf sätter sig i säkerhet i något gömställe. Den 

 träffades vanligen under de kvarsittande torra bladskaften på 

 doumpalmerna norr om floden Guaso Nyiri. Två af geckoni- 

 derna, den redan omtalade och en annan art af samma släkte 

 {H. macropholis , äro typiska Somaliformer. Det samma gäller 

 äfven om tvenne af de tre agamorna. Den ena af dessa båda 

 är en liten grå form, som lefde på marken i tornbusksnåren 

 norr om Guaso Nyiri och den andra, som är större, på klipporna 

 vid nämnda flod och andra liknande ställen. Den sistnämnda 

 är grannt färgad, i synnerhet utmärka sig hanarna genom sitt 

 gula hufvud, röda strupe och blågröna kropp. Tvenne arter 

 af de stora Varanus-'(}d\o\'\\cS. äro också representerade i sam- 

 lingen. Den ena arten, den i Afrika vidt utbredda V. niloticiis, 

 fanns kring Guaso Nyiri. Af den andra arten V. ocellatiis 



