Kråkornas vanor att uppsöka gemen- 

 samma sofplatser. 



Af E. L. 



[[flOI] fpljipyipf: ektor Gottfrid Adlerz liar skrifvit till redak- 



Ililllili(|||J^ tioneii af denna tidskrift och föreslagit, att ett 



P^iiMlifiil ^"^''s^^ ^'" Litredning af detta fenomen borde 



^^^^jl ^iiiiiiiiiiiMiiiim^ åvägabringas därigenom, att meddelanden om 



^^'v_j ^^^=^g iakttagelser rörande denna sak infordrades 

 ^^^^^^ ^^^É från alla delar af landet. På dylikt sätt skall 

 man måhända få klarhet i sakens innebörd och orsak. 



Lektor Adlerz skrifver vidare: »Alla de år jag bott här- 

 uppe (i Sundsvall) har jag sett denna företeelse i mycket större 

 skala än på andra ställen, där jag vistats. Under senare hälf- 

 ten af sommaren och långt fram på hösten ses på e. m. om- 

 kring skymningstiden den ena kråkflocken efter den andra i 

 en storlek växlande från några få till några och 50 styra kosan 

 öfver staden och utåt Ahiö; men jag har ej kommit att taga 

 reda på deras slutliga destinationsort. Enligt en uppgift skulle 

 de hamna på den i Alnösundet liggande Tjufholmen. Det ser 

 emellertid ut, som om hela landskapets kråkor hvarje dag skulle 

 göra denna resa för att nästa morgon före soluppgången flyga 

 in åt landet igen, likaså flockvis. 



En dag för icke länge sedan ^ gjorde jag mig mödan att 

 räkna de kråkflockar, som jag såg passera, och kom till nära 

 tusen kråkor. Men säkert hade åtskilliga passerat, innan jag 

 började räkningen. 



Hvaraf denna vana? Är det mården de äro rädda för?» 



'■ Brefvet är skrifvet i slutet af november. 



