FAUNA OCH KLOKA 



den är så säkert beroende af temperaturens medelmaximum i 

 juni— juli. Två af dess kända häckplatser här i landet, nämligen 

 Hjälstaviken och Tåkern, synas ej rätt väl i klimatiskt afseende 

 motsvara den framställda hypotesens kraf. Snarare torde det väl 

 vara lokalernas allmänna beskaffenhet, grunda vatten med starr- 

 vegetation och rikt lägre djurlif, som utgöra den förnämsta 

 dragningskraften. 



På liknande sätt torde det nog äfven med afseende på 

 flertalet andra vattenfåglar vara en kombination af åtskilliga 

 olika yttre faktorer, som bestämma häckningsplatsen. Däribland 

 torde vattnets beskaffenhet (klart eller grumligt, grundt eller 

 djupt o. s. v.), tillgången på näring af lämpligt slag, passande 

 platser för boet, fred från fiender, när- eller frånvaro af andra 

 fågelarter bl. a. böra nämnas såsom sannolikt viktigare än en 

 eller annan grads temperaturskillnad i den ena eller andra 

 månadens medelmaximum. 



Rörande några af de på sid. 81 uppräknade fågelarterna, 

 som i sin utbredning skulle likna alfågeln, må erinras om 

 några fakta. Ringtrasten häckar ej blott i Skottland utan äfven 

 i England ända ned till Cornwall samt på Irland; Phalaropus 

 lobatus ej blott på de skottska öarne utan äfven i västra Irland; 

 rödbenan (Totamis totanusj är häckfågel öfver hela Europa, 

 Medelhafsländerna samt från Mindre Asien till Ost-Sibirien. 



E. L. 



