FLYTTFAGELSTUDIER 



59 



tagare har att kritiskt beakta och utveckla eller vidare bekräfta. 

 Utredningens största värde ligger därför i de uppslag och det 

 stöd, den kan gifva. 



Den som sysslat med direkta observationer i naturen 

 öfver flyttningarna, hyser emellertid betänkligheter emot att 

 genomgående tillämpa konsekvenserna af själfva principen för 

 isokronflyttningen, emedan erfarenheten ofta motsäger dem. 

 Om en bestämd princip skall ligga till grund för en tydning 

 af densamma, hvilket ju är nödvändigt, ifall undersökningen 

 skall anses äga den betydelse, förf. tillmäter den, innebär den 

 nämligen, ätt fåglarna flytta eller sprida sig icke längs med, utan 

 tvärs med isokronernas förlopp.^ För kusten gäller emellertid 

 icke detta flyttningssätt, hvilket ju öfverensstämmer med hvad 

 nian förut känner. Men när spridningen sker inåt land, in- 

 träffar det motsatta, och om någon slutsats om fåglarnas 

 sträck skall kunna vinnas af kartorna, är en sådan tolkning 

 och dess konsekvenser nödvändig. 



Men detta är att framställa en idealiserad bild af flyttning 

 och spridning, som ingalunda har absolut tillämpning i naturen. 

 Hvad sträck och spridning inåt Västergötland beträffar, är jag 

 sålunda här i tillfälle att jämföra mina observationer om lärkans 

 flyttning med de resultat kartan framvisar (se fig. 3). 



Jag vill då först anmärka, att isokronerna visserligen ej 

 utesluta, att en spridning skett inåt land efter vissa flyttnings- 

 stråk, men att möjligheten är utesluten, att endast af kartan 

 bestämdt afgöra, när och hvar det sistnämnda inträffar. Detta 

 är dock af största värde att få utrönt. Särskildt på denna 

 punkt är det isokronerna lätt kunna vilseleda. 



Hvad lärkans flyttning angår, skulle kartans isokron för 

 5:111 ange, att hon nu når in i västra Västergötland och Bohus- 

 län. Men in i Viskadalen synes hon ej komma förrän den 10:111, 

 enär denna sistnämna isokron, enligt hvad jag kan finna, går 

 uppåt denna dal. Vid kusten ha isokronerna för 5:111, 10:111, och 

 15:111 hoptryckts ungefär vid Viskans nedre lopp, hvarefter de 



'■ Jämf. A. v. MiDUENDORF, »Die Isopitesen von Russland ', (Bull. de la Soc. 

 des Naturalistes de Moscou 1886). 



