Flyttfågelstudier. 



Af 

 Rudolf Söderberg. 



I oljande djurgeografiska meddelanden, som röra 

 frågan om fåglarnas flyttningar, grunda sig 

 .ii"-.,iiiij hufvudsakligen på iakttagelser, gjorda i norra 

 " delen af Västergötland. Några af dem, gäl- 



ande särskildt sånglärkans {Alaiida arvensis, 

 L.) vårflyttning, ha gifvit mig anledning att 

 äfven något uppehålla mig vid den framställning af fågelflytt- 

 ningarna, som lämnats af prof. G. De Geer i hans uppsats: 

 »Om naturhistoriska kartor öfver den baltiska dalen > (Populär 

 naturvetenskaplig revy, 1914, s. 189). 



Ingen af våra långväga flyttfåglar lockas tidigare och lät- 

 tare till oss af de första varma vårdagarna än lärkan. Tra- 

 ditionen har därför gifvit budskapet om hennes ankomst ett 

 värde, som en strängare dom sällan finner anledning till- 

 mäta det. 



Ingen flyttfågel återvänder emellertid på våren till Södern, 

 sedan den väl inträffat i sitt hemland. Äfven detta kunde ge 

 anledning till den förmodan, att flyttfåglarna mer än andra 

 varelser skulle lärt sig känna och i viss mån behärska vårens 

 väderleksförhållanden. Om så icke är, visa dock vissa fåglar 

 en märklig precision i sin ankomsttid. 



Förklaringen härtill är icke lätt att finna. Vi kunna icke 



Fauna och Flora 1917. Häfi. 2. 4 



