EN PRAKTAND, ANAS FALCATA, I STOCKHOLM 



37 



Liksom för att visa, att den ej var någon stäckt, ur fången- 

 skapen rymcl fögel, reste den sig några gånger och viftade med sina 

 oskadade vingar med den svartgröna vingspegeln. Därpå fällde den 

 åter ihop dem, så att de långa lansettformiga innersta armpennorna 

 bildade liksom ett sammetssvart, hvitrandigt schabrak öfver bak- 

 krop])en och delvis täckte den krämgula fläcken på sidan om de 

 svarta stjärttäckarna. 



De nämnda längspetsade och krökta armpennorna gifva åt 

 ])raktanden en till synes förstorad volym, så att den förefaller en- 

 dast föga mindre än gräsänderna, med hvilka den sällskapade och 

 tycktes lefva i fullständig vänskap. 



Fig. I. Praktanden från Skellefteå 1853 i Riksmuseum. 



Gång på gång såg jag den simma alldeles framför näbben på 

 gräsandsdrakar, men de gjorde aldrig min af att hugga efter den, 

 liksom äfven praktanden å sin sida var fullt fredlig. 



Denne praktandhane, som nyligen besökt oss, synes vara en 

 långväga främling. Arten har sitt hemvist i nordöstra Asien från 

 Jenisej till Kamtschatka och Japan. Öster om Bajkal och Lena 

 samt i Amurlandet är den talrikast. Om vintern flyttar den söderut 

 till Sydkina och Formosa. Flyttningen säges börja redan i septem- 

 ber. Detta exemplar har tydligen råkat alldeles på villovägar, ty 

 ytterst sällan kommer någon praktand till Europa — annat än som 

 fånge och prydnadsfågel för de zoologiska trädgårdarna. En gång 



