OM ALFAGIiLNS OCH ANDRA ARKTISKA F.UlI.ARS HÄCKXING 77 



häcka. Å andra sidan borde i alla de trakter, där alfågeln 

 liäckai', Lapplands \'äderleksförliållanden råda. Hurudan är 

 väderleken i dessa afskilda häckningstrakter? 



Ekman har i sin uppsats »Ett bidrag till Östersjökustens, 

 Gottlands och Ölands djurgeografi»' fäst uppmärksamheten vid 

 några subarktiska fåglars förekomst å ena sidan i de nordli- 

 gaste barrskogarna nedom arktiska zonen och å andra sidan 

 på Bottniska vikens och Östersjöns kuster. Dessa bägge om- 

 råden förena sig i norra eller mellersta Norrland. Södra ut- 

 bredningsgränsen för dessa fåglar faller icke tillsammans med 

 de varmaste sommarmånadernas (juni och juli) isotermer, utan 

 med ovannämnda månaders 4- 19° (juni) och + 20,3° (juli) me- 

 delmaximumkurvor. I detta tillfälle fördjupa vi oss icke när- 

 mare i detta fenomen, som förekommer också i en del af Fin- 

 lands subarktiska fåglars utbredning. 



För att belysa ofvannämnda fenomen, icke blott vad de 

 subarktiska, men äfven de arktiska fåglar, som häckat ellei" 

 häcka i norra delen af Bottniska viken och äfven annorstädes, 

 beträffar, vände jag mig hösten 1915 till doktor Osk. E. Johans- 

 son i Meteorologiska Centralanstalten i Helsingfors med begä- 

 ran, att han skulle anskaffa mig de ursprungliga iakttagelser, 

 som vore nödvändiga för medelmaximumkurvor, ty inga fär- 

 diga funnos att tillgå. Vänligen har han själf räknat ut och 

 kartografiskt utsatt samt till mitt förfogande lämnat dessa 

 kurvoi", för hvilken vänlighet jag här får uttala mitt bästa tack. 

 Uppgifterna där stöda sig på dem öfver medeltemperaturen i 

 Atlas öfver Finland (reducerade till perioden 1886 — 1905). För 

 att erhålla de dagliga medelextremerna har för vissa år (1908 

 — 1912) uträknats för c:a 35 orter (några i Sverige), huru 

 mycket dessa maxima afvika från medeltalet. Dessa afvikelser 

 hafva utsatts kartografiskt samt ur dessa afvikelsekartor och 

 dem i Atlas, de medföljande erhållit. 



På den medföljande kartan äro framställda, utom al- 

 fågelns utbrednings sydgräns i Lappland, också en isoterm 

 och en medelmaximumkurva för juni samt samma linjer för 

 juli. De afskilda häckningsplatserna äro utmärkta med ett 



