174 FAUNA OCH FLORA 



tens framtida bestånd insamla en del exemplar för mitt her- 

 barium. Den växte i lika stor mängd å ömse sidor om vägen 

 i en mager och stenbunden, stundtals fingrusig terräng. Dess 

 följeslagare voro Antennaria dioica, Rumex acetosella, Calluna, 

 Empetrum m. fl. samt på skuggiga ställen invid de kring- 

 spridda klippblock, som känneteckna lokalen, växte Vaccinium 

 myrtilliis. Enligt de uppgifter jag sett i litteraturen angående 

 Viscaria alpina synes det mig, som om nämnda växt vore 

 mycket tunnsådd å de platser, där den förekommer i Bohuslän. 

 Lektor C. J. Lindeberg skrifver i sitt för omkring 40 år se- 

 dan utgifna arbete »Förteckning öfver Hallands och Bohusläns 

 fanerogamer och ormbunkar», att Viscaria alpina förekommer 

 sällsynt i södra Bohuslän och i södra Halland, hvilket angifves 

 med beteckningarna B. s. r. (-- Bohuslän södra rar) och H. s. r. 

 Med H. s. r. afser författaren troligen det i ll:te upplagan af 

 Hartmans flora upptagna växtstället vid Marbäck i Snöstorps 

 s:n öster om Halmstad. I Bohuslän har dels lekt. Lindeberg, 

 dels flera andra botanister anträffat Viscaria alpina. Den är 

 af gammalt känd ifrån Koön öster om Marstrand; äfven denna 

 fyndort finnes upptagen hos Hartman (Ed. 11). I senare tid 

 har den likväl ej blifvit funnen här. I sin uppsats »Några 

 lokaler för sällsyntare växter i Marstrandstrakten» i Bot. No- 

 tiser årg. 1913 sid. 79 skrifver tullförvaltare A. A. Lindström: 

 »Vid en utflykt, som Prof. Nordstedt, D.t Bauman och under- 

 tecknad den 8 juli 1912 företogo till den icke långt härifrån 

 (Marstrand) belägna Elgön hufvudsakligen för att insamla Rosa- 

 former, upptäcke jag i en bergskrefva på norra sidan af en 

 åt söder utskjutande halfö ett par individ af Viscaria alpina 

 (L.) G. Don. Vid förnyad granskning af lokalen påträffade 

 såväl prof. Nordstedt som jag ytterligare några ex. Den 

 är som bekant i Hartmans Flora, ed. 11, uppgifven för Koön, 

 hvarest jag i flera år sökt den, dock alltid förgäfves». 



Viscaria alpina är ju en växt, som är ganska utbredd i 

 Sveriges och Norges fjälltrakter. Enligt Neumans Svenska 

 Flora är dess utbredning följande: Lpm — Dir. och Hls., Vstm., 

 Srm., Bh., Hall., Bl., Öl. — och Prof. Axel Blytt säger i sin 



