176 lALNA OCH ILORA 



Eiiphorbia esiila, hvarjämte en del ännu ej blommande exemplar 

 af den sällsynta nicktisteln, Cardiiiis imtans, iakttogos på 

 denna plats. 



Då jag kommit i land på Brattön, lade jag genast märke 

 till en liten glatt och blågrön växt med ljusgula blommor. 

 Den befanns vara ett litet exemplar af den införda Conringia 

 orientalis, en växt, som i senare tid börjar vinna alltmera 

 terräng liksom en annan invandrande, korsblommig växt från 

 Syd-Europa, Sisymbrium altissimum. Trots ifrigt sökande fann 

 jag blott detta enda exemplar. Å de låga bergskullarna på 

 denna sida af ön växte äfvenledes Viscaria alpina ehuru spar- 

 samt. Däremot frapperades jag af den nästan totala frånvaro 

 af vår allmänna tjärlysa, Viscaria vlscosa, som jag under hela 

 vandringen endast iakttagit i några få exemplar invid Rör- 

 tången. I bergskrefvor och bland stenar stod hagtorn, Cra- 

 ta^giis oxyacantha i full blomning; C calyclna och C. monogyna 

 såg jag emellertid icke till. 



Brattön är ett Korsika i miniatyr. Nästan hela ön är upp- 

 tagen af branta, hart när otillgängliga berg och i dalarna ligga 

 ofta stora stenblock samt mängder af kullerstenar, hvilket allt 

 gör vandringen ganska besvärlig. Strandbildning finnes egent- 

 ligen endast på den norra sidan af ön, och det är denna smala 

 landremsa, som är bebodd och föremål för någon odling. Jag 

 följde vägen, som utgår från östra fiskläget, och fortsatte ut- 

 med stranden förbi täppor och fiskarkojor. Till höger om mig 

 glittrade hafvet uppfylldt af hvita segel, och till vänster reste 

 sig de gigantiska bergstopparna, af hvilka den högsta, Blå- 

 kullen eller Blåen, som den af ortsbefolkningen benämnes, den 

 högsta bergstoppen i södra Bohuslän, dominerande höjde sin 

 kala, mäktiga hjässa mot himlahvalfvet. Efter en stund stan- 

 nade jag nedanför en brant, nästan otillgänglig klippvägg, för 

 att i dess skydd söka en stunds hvila efter den långa vand- 

 ringen. Här iakttog jag på skuggrika, fuktiga afsatser och 

 stup en annan af den bohuslänska tiorans rariteter Rhodlola 

 rosea, rosenroten, i rätt stor mängd. Den tycktes befinna 

 sig utmärkt på denna plats och stod redan nu i början af 



