FAUXA OCH FLORA 



hand letar efter faunistiska uppgifter, nämligen i »Uppland, 

 skildring af land och folk» (Lönnberg's behandling af djur- 

 världen). På sid. 149 namnes här Cristatella för Fibysjön och 

 Mälaren. 



Men så vidt jag vet första uppgiften om artens förekomst 

 hos oss finnes i en uppsats af Trybom 1899.' Arten uppgifves 

 för Nömmen, där statoblaster tagits dels i ett af de s. k. löj- 

 djupen på 17-17,5 meters djup (dit de naturligtvis nedsväm- 

 mats; de större djupen i Nömmen sakna nämligen växtlighet, 

 hvarför arten ej kan trifvas där; däremot är ej djupet i och 

 för sig för stort, att döma af en del förefintliga litteraturupp- 

 gifter. Så t. ex. lefver arten i Lac de Joux bland characéer 

 på 10 meters djup, och Wesenberg-Lund har funnit den i 

 Furesö på ända till 20 meters djup), dels också vid stranden. 

 Denna sjö är f. ö. bekant genom sin ovanliga rikedom på moss- 

 djur, hvarigenom den intager en särställning bland hittills under- 

 sökta sjöar i Mellaneuropa. Till dess bottenfauna höra för- 

 utom Cristatella äfven Paliidicella ehrenbergi och Fredericella 

 siiltafia, hvilken senare uppträder i ovanligt stora mängder. 



1903 namnes arten af Lennart von Post.^ Under namn 

 af »vinterägg» anför han på ett par ställen i sin uppsats stato- 

 blaster såsom funna fossilt på Gotland. De uppgifvas vara 

 från grundt vatten i >yAncyliisi\dens eller första Litorinaiidens 

 Mästermyr» (sid. 346). Senare har emellertid Munthe^ vidgat 

 kännedomen om artens forntida förekomst på Gotland. På 

 flera ställen i sin stora Gotlandsmonografi omnämner han ar- 

 ten. Han anför den från »senglaciala och yngre lager», så t. ex. 

 från Tomtemyrprofilen (kalkgyttja). Arten synes hafva in- 

 kommit till Gotland tidigast under Ancylustidens första del, 

 troligen ej förrän under mellersta delen af ifrågavarande period. 

 Dateringen kan dock ännu ej anses säker. 



i F. Trybom: Sjön Nömmen i Jönköpings län. — Meddelanden från Kongl. 

 Landtbruksstyrelsen. N:o 2 för år 1899. 



- L. VON Post; En profil genom högsta Litorinavallen på södra Gotland. 



— G. F. F. Bd. 25, 1903. 



3 H. Munthe: Studier öfver Gottlands senkvartära historia. — Sveriges 

 geologiska undersökning. Ser. Ca. N:o 4. 1910. 



