NÅGRA ORD OM CENTRAL-AFRIKAS FÄGELFAUNA I I 



i västligaste Kongo. Det västliga skogsområdets väfvarfåglar 

 äro mestadels af en afvikande typ. Utom den stora hel- 

 svarta Ploceiis nigerrinuis höra hit i främsta rummet svarta 

 och röda arter af släktet Malimbiis med blåsvart näbb, t. ex. 

 M. nitens med röd kräfva och M. malimbiciis, som tillika har 

 större delen af hufvudet rödt. En väldigt tjocknäbbad svart- 

 brun väfvare med rödbrunt hufvud och hvit panna, Amblyo- 

 spiza capitalba, tillhör själf kontinentens västra del, men har 

 också släktingar i öster. Dessa bygga ofta sina bon mellan 

 papyrusstänglar. Hårfåglarne, som nämnas så, emedan de i 

 nacken vanligen ha en del hårlika fjädrar inträdda bland de 

 vanliga fjädrarne, äro genuina skogsfåglar, som i regel till- 

 bringa hela sitt lif uppe i löfhvalfvets gömslen. Då deras fär- 

 ger vanligen äro stämda i olivgrönt, gult och gråbrunt, äro 

 de särdeles svåra att få syn på, äfven om man hör deras ofta 

 välljudande stämma. I denna samling finnas representanter 

 för flera släkten såsom t. ex. Criniger verreaiixi, Andropadiis 

 cLirvirostris med småtandad öfvernäbb, och den gulhvitprickiga 

 Ixonotiis giittatiis m. fl. Bland sylviiderna i denna samling är 

 det egentligen blott den bredstjärtade, till färgen bruna Melo- 

 clchla mentalis, som är västlig, men då den i Ostafrika 

 har en nära släkting, är den ej så särdeles karakteristisk för 

 den västra faunan. Defta gäller däremot mera om två något 

 rödstjärtlika Cossj/)/za-arter. Den ena af dessa, C. ??ielano?iota, 

 är ofvan svart med hvit hjässa, undertill liksom stjärten röd- 

 brun; den andra, C. cyanocompter, ha\ svart hufvud med hvitt 

 streck öfver ögat, skifferbrun rygg och bjärt roströd under- 

 sida, men det mest karakteristiska är de ljusblå vingtäckarne. 

 Nu återstår af denna uppräkning, som kanske redan blif- 

 vit alltför lång, blott de inom de stora sjöarnes område ende- 

 miska formerna. Bland dessa bör då i främsta rummet näm- 

 nas en vacker sparfhök från urskogen vid Beni, hvilken hit- 

 tills var obeskrifven och nu efter fyndorten fått namnet Acci- 

 piter beniensis. Den är ofvan skifi^ersvart, under mättadt röd- 

 brun, på bröstet delvis tvärvattrad med hvitt. Stjärten är 

 svart med tre hvita tvärfläckar på hvarje penna. Denna sparf- 



