FAUNA OCH FLORA 



dessa tre finnas exemplar i praktdräkt med fina ägretter på 

 ryggen. De häcka alltså synbarligen där alla, ehuru två af 

 dem, Herodias brachyrhyncha och garsetta, hittills ej voro 

 kända från området, utan blott från andra delar af Afrika. 

 Rörande den tredje, den äfven i Europa förekommande, men 

 nu för fjädrarnes skull mångenstädes utrotade hvita hägern, 

 H. alba, må omnämnas den egendomligheten, att den ej i Af- 

 rika som norrut har svart näbb under fortplantningstiden, utan 

 behåller den gul året rundt, hvilket äfven visas af dessa exem- 

 plar. Bland de öfriga hägrarne märkas den svarthalsade Årdea 

 melanocephala, som är något mindre än vår vanliga, den skif- 

 fersvarta A. ardesiaca, den lilla ockergulhvita tofshägern. Ar- 

 deola ralloides samt ytterligare ett par små arter. Den afri- 

 kanska hvita skedstorken iPlatalea alba), den heliga ibisen, 

 den på alla fem kontinenterna hemmastadda »svarta» ibisen 

 samt den koppargrönglänsande hagedashibisen hålla till vid 

 Albert Edvardsjön liksom vid de flesta vatten i det tropiska 

 Afrika. Lika litet saknas den rosiga afrikanska tantalusstorken 

 och den lustiga gapnäbbstorken, hvars öfver- och undernäbb 

 på midten lämna en springa öppen liksom för att gifva plats 

 åt bytet vare sig nu detta är en groda eller en större mussla. 

 En mindre vanlig företeelse är den ståtliga, öfver halfannan 

 meter höga sadelstorken, Ephippiorhynchiis senegalensis, som 

 fått detta namn, emedan den vid den stora näbbens bas har 

 en platta liksom en sadel. Näbben ådrager sig föröfrigt också 

 uppmärksamhet genom sin röda färg med ett svart tvärband. 

 Utom dessa simfåglar och vadare finnas ju äfven andra fåglar, 

 som äro alldeles beroende af vattnet, emedan de därur hämta sin 

 näring såsom t. ex. kungsfiskarne. Om en del af dessa gäller ock, 

 att de hylla regeln »ubi bene ibi patria» och således kunna trifvas 

 litet hvarstädes, blott de ha fiskevatten. Några dylika i denna 

 samling äro 2 arter svart och hvita gråilskare {CeryleJ samt 

 den lilla vackra Corythornis med långa blåprickiga fjädrar på 

 hufvudet, ultramarinblå rygg och rödbrun undersida. Bland 

 de smärre vadarne äro nog en del arter bundna vid vattnet, 

 men många äro snarare karakteristiska för det öppna stepp- 



