UPPGIFTER I OLOF CF.LSII FLORA UPLANDICA 279 



I Cei.sii tryckta Catalogus (p. 15) och i Luiidaniaiuiskriptet 

 till Flora Uplandica (442) upptages Chamaemelum inodorum, 

 flore pleiio. På det senare stället heter det äfven: Proliferam 

 saepe inveninuis. Utförligast beskrifves emellertid denna ano- 

 mali i Uppsalahandskriften (139): Chama^meli inodori plantas 

 saepe vidi monstrosas innumera florum conglomeratorum prole 

 admirädas, qui tamen ob multitudinem perfici, et justam for- 

 mam acquirere non poteraiit. 



Den här beskrifna missbildningen, utveckling af sekundära 

 blomkorgar i involukralbladens veck, synes icke vara sällsynt. 

 Den har emellertid enligt Penzig (II, 78) först i senare tid när- 

 mare beskrifvits hos denna växt. 



Ophioglossiim vulgatiim L. [562. Ophioglossum vulgatum. 

 Tourn. 548. C. B. 354.] 



Duplici lingua aliquando reperitur. 



Enligt Penzig (II, 539) förekommer gaffelgrening af blad- 

 skifvan i dess sterila och särskildt i dess fertila del. Den 

 första kända litteraturuppgiften om det senare fallet torde en- 

 ligt Penzig hafva lämnats af Ole Borch (Borrichius), pro- 

 fessor i Köpenhamn (1626 — 1690), i ett af denne tryckt med- 

 delande i Acta Hauniensia 1672.' 



Bland Olof Rudbecks originalteckningar till Campi Elysii 

 finnes enligt Swederus (p. 572) en afbildning af ett monströst 

 individ af Ophioglossum vulgatum, där icke mindre än tre 

 stycken sporofylla bladpartier äro förhanden. 



Efter utgifvandet af Penzigs Pflanzenteratologie (1890 — 

 1894) har denna anomali hos Ophioglossum vulgatum beskrif- 

 vits af Maxon (se Houards sammanställning af teratologisk 

 litteratur, 1905, p. 137). 



^ Tydligen afses här afhandlingen Ophioglossum lingua una, sed bifida. 

 Plantago spica itidem bifida. (ibid. 125, med figur). 



