2Ö2 FAUNA OCH FLORA 



land, att den bör i hög grad främjas och utveckhis, när vi en 

 gäng hunnit genomgå ransoneringstidens bekymmer och näringarna 

 åter under normala förhållanden kunna utvecklas. I Sveriges södra 

 och mellersta delar bör denna afvel med framgång kunna bedrifvas. 

 Föreliggande arbete kan då blifva till stor nytta och vägledning 

 för dem, som vilja ägna sig åt ifrågavarande, tyvärr alltför försum- 

 made näringsgren. 



Carl Finnilä: Bortom Pohirkeln. Holger Schildts Förlag, Hel- 

 singfors 19 1 7. 



De förut af rese- och naturskildringar föga berörda trakterna 

 »bortom polcirkeln», d. v. s. i detta sammanhang de nordligaste, 

 till h varandra gränsande delarne af Sverige, Norge och Finland, 

 ha på senare tid blifvit i ganska hög grad föremål för naturforska- 

 res, enkannerligen ornithologers uppmärksamhet. Detta har nog 

 till en viss grad också vid föregående tillfällen varit fallet, men det 

 har väl näppeligen lämnats så många faunistiska meddelanden, na- 

 turbeskrifningar och jaktskildringar från dessa aflägsna ol>ygder som 

 just på senaste tiden. Namnen J. Montell, L. Munsterhjelm, 

 H. Tho'. L. Schaannlvg m. fl. äro på förtjänstfullt sätt förbundna 

 härmed. Nu har äfven den för tidskriftens läsare redan bekante 

 finske ornithologen C. Finnilä skrifvit en bok med ämne från samma 

 landsändar. Förf. är Lapplandsentusiast. Det framlyser öfverallt, 

 och just därför kan han beskrifva detta lands natur med lif och 

 lust, så att han rycker läsaren med sig. En litteraturkritiker ex 

 professo skulle kanske säga, att han rönt intryck af Bengt Berg. 

 Huru härmed må vara förhållandet lämnas därhän, men nog finnes 

 det i boken »Bortom Polcirkeln» något, som påminner om sist- 

 nämnde förf. Denna bok utgöres af en serie hvar för sig fristå- 

 ende skisser, natur- och reseskildringar kring fågellifvet som cen- 

 tralpunkt, ty förf. är stadd på ornithologisk studie- och samlarfärd. 

 En del äro helt korta stämningsbilder, andra åter mera utförliga 

 berättelser om författarens färder och ströftåg, men såväl i det ena 

 som det andra slaget gifvas färgrika, lyriska skildringar af fjäll och 

 vatten, af växter och fåglar, framför allt de sistnämnda och deras 

 lif och lefverne. Författaren ådagalägger en stor förmåga som na- 

 turskildrare och förstår att på ett synnerligen målande sätt fram- 

 ställa för läsarens inre syn det lappländska landskapets olika faser. 

 Man läser därför hans pennas alster med stort nöje och boken pry- 

 des dessutom af ett stort antal utmärkt vackra fotografier. 



E. L. 



W. Bolow: Om storkens förekomst i Skåne. (Ystad, A. G. 

 Bengtssons tryckeri, 1917, 32 sid.) 



Det är med synnerlig tillfredsställelse man tager del af Redak- 

 tör Biilows arbete. Uppgifterna om olika fågelarters förekomst och 

 utbredning i Sverige äro i allmänhet af ganska schematisk art, dels 

 saknas många gånger detaljuppgifter, dels äro dessa strödda i en 



