Smärre meddelanden. 



Fågelnotiser från Vänersborg. 



Rörhönaii (Galliniila chloropits) har funnits vid Vänersborg åt- 

 minstone sedan år 191 3, då banmästare C. Johansson vid Kasan 

 strax utanför staden på sensommaren fann en rörhöna fastnad och 

 död i en utlagd ryssja och två veckor senare åter en. Båda rör- 

 hönorna, hanne och hona, blefvo uppstoppade och befinna sig i 

 J:s ägo. Sedan dess har han hvarje år sett ett par rörhönor hålla 

 till i Stora Vassbotten, där de sannolikt haft bo i vassen strax utan- 

 för J:s bostad. År 1916 sågos fyra ungar i sällskap med föräld- 

 rarna och på hösten samma år hittade en pojke en rörhöna fastnad 

 och död pä kroken till en utlagd metref Detta exemplar blef ej 

 tillvarataget. I år ha en eller tvä rörhönor visat sig nästan hvarje 

 morgon, innan första tåget passerat på den helt nära stranden lig- 

 gande banan och ofta alldeles invid J:s båtbrygga. Några ungar ha 

 däremot ej synts till i år. Själf har jag varit på platsen flera gån- 

 ger, men blott en gång, i medio af juni, då jag var i J:s sällskap, 

 lyckades jag få syn på en af fåglarna. Jag såg då, att den bar 

 stjärten starkt uppätriktad, hvilket jag aldrig funnit en sothöna göra. 

 Banmästare Johansson, som haft rika tillfällen att iakttaga dessa fåg- 

 lar, ansåg också, att det var ett synnerligen karakteristiskt känne- 

 märke på rörhönan, som alltid bär stjärten på nämnda sätt, då den 

 springer på vassen eller på land. Den lyfter också upp stjärten 

 strax innan den dyker. Jag har trott detta förhållande vara värdt 

 ett omnämnande, då jag ej funnit det omtaladt i något af de van- 

 liga svenska ornitologiska arbetena, och ej heller framgår det af några 

 aibildningar, som jag sett. Enligt muntligt meddelande har fil. kand. 

 Rudolf Söderberg däremot gjort samma iakttagelse. 



På gafveln till ett bredvid min bostad liggande hus häckade 

 förra året flera /utssvalor, men i år ha de alldeles uteblifvit. Jag 

 hade kanske ej så mycket fäst mig vid det, om inte en annan per- 

 son för mig omtalat, att ej heller på sparbankens hus några svalor 

 i år byggt sina bon. Är detta uteblifvande frän gamla boplatser 

 en blott tillfällig eller lokal företeelse? Eller har minskning i hus- 

 svalans antal i är iakttagits äfven annorstädes och kommer den 

 att fortfara? 



