230 TAUNA OCH FI.ORA 



dessa hafstrutar fått konkurrens i två hägrar. Om hägrarne 

 ha häckat vet jag ej, men tror det ej. Det är nog unga fåglar 

 i andra året, men intressant skall det bli att se, om de komma 

 tillbaka. Med vänskapen mellan trutarne. och hägrarne syntes 

 skäligen klent beställdt. 



Hafstruten häckar också i sjön Lygnern i Halland. 



Göteborg den 2 okt. 1917. 



Gustaf Killien. 



Ofvanstående meddelanden äro af ganska stort intresse, 

 och de synas äfven rörande hafstrutens häckning utgöra en 

 bekräftelse på, hvad jag i detta ämne uttalat i förra häftet. 

 Jag har nämligen bedt Professor H. Munthe lämna benäget 

 meddelande om de af Konservator Kihlkn här ofvan omtalade 

 sjöarnes läge och förhållande till hafvets forntida utbredning. 

 Med stöd af de uppgifter om marina gränsen, som finnas i ett 

 arbete af Gerard De Geer med titeln: »Södra Sverige i sen- 

 glacial tid. Öfversiktskarta med åsar, ändmoräner och räfflor» 

 (Sveriges Geol. Undersökn. 1910), har Munthe gjort följande 

 uttalande: Yxsjön ligger 75,4 m. öfver hafvet och några meter 

 (omkring 3,5 m.) under marina gränsen, som där i trakten 

 ligger omkring 79 m. öfver nutida hafvet. 



Sjärsjön ligger 91 m. öfver hafvet och några (omkring 12 

 m.) öfver marina gränsen, men nära det senglaciala hafvets 

 strand. 



Lygnern ligger 14,9 m. öfver hafvet och under såväl ma- 

 rina gränsen (som där i trakten ligger 77 m. öfver hafvet) som 

 äfven under Tapes-hafvets (resp. Littorina-hafvets) gräns. 



Af dessa upplysningar framgår alltså, att Lygnern ej blott 

 ingått som en del af det senglaciala hafvet, utan äfven geo- 

 logiskt taget så sent som under Tapes- (resp. Littorina-) tiden 

 varit en hafsvik. Det är sålunda en god förklaring för hafs- 

 trutens häckning där. 



Yxsjön låg också under det senglaciala hafvet och hafs- 

 trutarne kunna därför från början tagit sin bostad där, då 

 sjön ännu hörde samman med hafvet. 



