SVENSKA FORSKNINGSRESANDE FRÄN ÄLDRE TIDER 247 



torn ocli benämnes -»Squaliis condiictus, Longitiido j pedum» 

 etc. LiNNK anser den vara Sqiialiis cauiciila, hvilket är den 

 äfven hos oss uppträdande smdfläckiga rödhajen. Osbecks 

 beskrifning stämmer dock ej med denna, och troUgen var det 

 någon annan art. Uti dess mage fans Boneter, Sjökatter, 

 Höns (med fjäder och alt) "sådane som de blifvit kastade ifrån 

 skeppen, när de sielfdödt». »Denne Hajen har 2 följeslagare, 

 Sugare, Echeneis och Lods>^, ii vilka båda närmare beskrifvas. 

 Särskildt den senare intresserar Osbeck i högsta grad, och 

 vid hemkomsten skrifver han i K. V. A:s Handlingar för år 

 1755 en utförligare skildring af den egendomliga fisken. Sitt 

 namn »har han fått af sjöfarande, emedan han altid följer Hajen 

 i hamn och häl, så länge han är i vattnet (icke en utan åt- 

 skillige som simma omkring honom på alla sidor), och som 

 förmenas gifva honom anvisning på rofvet; ty Hajen icke alle- 

 nast skonar Lodsarna utan ock lämnar dem vid sin sida et 

 trygt beskydd emot alla andra fiender. Ho kan uttala Herrens 

 dråpeliga gärningar? En så sällsynt och märkvärdig fisk fick 

 jag nu först beskrifva.» 



Linjen passeras den 11 april med tillhörande tvättningar 

 af nykomlingarna, och sedan dröjer det ej länge, förrän kap- 

 dufvorna omtalade, att man nalkades Afrikas sydspets. En 

 lång vetenskaplig beskrifning ägnas äfven denna sjömännens 

 gamla bekanting, som dessutom får följande orlofssedel på 

 svenska: »Han skriker som en Papegoja, och spyr trän, när 

 man fattar uti honom; fångas utan särdeles möda blott med 

 en tjärad segelgarns tråd eller med fläsk på m.etkrok; men 

 brukas ej gerna til mat om icke uti hungersnöd». Redan förut 

 hade uppträdt -»Malmiicker, ett slags bruna Fiskmåsar med 

 korta vingar, hvita under buken, dem vi sedermera sågo på 

 flera ställen, men aldrig kunde fånga», någon af de många 

 stormfåglar som i sydhafven följa seglarna åt. Äfven de väl- 

 diga albatrosserna syntes då och då, och på Kaps breddgrad 

 kom T> Stormväder sfogeln (Procellaria aequinoctialis), som fast 

 han är nog liten likväl vågade spisa med de stora Sjö- 

 foglarne, när svintarmar och annat kastades från skeppet. 



